Koncert prof. harmonike Safeta Drljana „Muzika sa knjaževog dvora“
2024-08-25
Prof. Safet Drljan (Bar, 1981) nižu i srednju muzičku školu završio je u Baru i Podgorici, a Fakultet muzičke umetnosti u Beogradu – nastavno odjeljenje Kragujevac, u klasi profesora Radomira Tomića. Tokom školovanja nastupao je na mnogim takmičenjima i osvajao brojne nagrade, među kojima je više prvih i specijalnih nagrada u Crnoj Gori i Srbiji. Nastupa na takmičenju u Njemačkoj, 2002. godine, gdje ulazi u prvih petnaest kandidata za nagradu. Bio je polaznik više Ijetnjih škola u Kragujevcu i Podgorici, gdje je imao priliku da radi sa najeminentnijim profesorima u svijetu harmonike (Juri Šiškin, Vječeslav Semjonov, Peter Gerter, Mika Vairinen, Vojin Vasović i drugi). Trenutno radi u muzičkoj školi u Baru, gdje sa učenicima postiže veoma zapažene rezultate.
Pored pedagoškog rada, veoma je prepoznat po koncertnim nastupima, u Crnoj Gori i
inostranstvu (Hrvatska, Slovenija, Albanija, Srbija, Makedonija, Turska, Kipar). Daje poseban pečat izvođenju klasičnih dijela iz vremena baroka, klasicizma, romantizma i muzike XX vijeka, uzdižući harmoniku na veći umjetnički nivo. Jedan je od osnivača kulturne manifestacije „Veče sevdaha“ u Baru i jedan od nezaobilaznih umjetnika koji učestvuju u programima u organizaciji Centra za kulturu manjinskih naroda u Crnoj Gori. Osim izvođenja klasičnih dijela, bavi se obradama izvornih narodnih pjesama, unoseći u aranžmane lični pečat, na koji publika nikad ne ostane ravnodušna.
Program „Muzika sa knjaževog dvora“ premijerno se izvodi na ovogodišnjem „bARS“-u.

Egzit teatar Zagreb Viljem Šekspir „San ivanjske noći“
2024-08-26
Na Ivanjsku noć, najkraću i najčarobniju noć u godini, kada se, prema predanju, miješaju vilinski i ovaj naš ljudski svijet, mladi Atinjani Helena, Hermija, Demetrije, Lisandar te šarolika skupina obrtnika, ujedno i amaterskih glumaca, zaglave u šumi i budu izloženi spletkama, zabunama i hirovima vila i vilenjaka.
Noć naposljetku završi sretno; razdvojeni zaljubljeni parovi budu spojeni kako i dolikuje/priliči, a ljudski i vilinski svjetovi budu razdvojeni, kako je svakako bolje za sve.
Definisanje i pitanje pouke djela ima neobičan i ne-lektirski odgovor i zato ulazimo u vlastito promišljanje i možda, vlastitu filozofiju. Naime, ne znamo koja je pouka djela. Dok kod ostalih klasičnih komada tog perioda gotovo odmah možemo odgovoriti da je pouka Ne kradi!, Ne ubij!, Ne budi arogantan, Bogatstvo nije najvažnije, itd. – ovdje stojimo pred humorom i veseljem teksta, ali bez konkretnog odgovora ima li taj tekst neki dublji, moralni oslonac, nešto što ga čini klasikom i s te filozofske strane. I time moramo zaključiti – ovaj tekst je vježba veselja.
Veselja pisanja, veselja igranja, veselja gledanja, veselja ljubavnih drama i veselja života uopšte. On od nas traži da se podsjetimo da su humor, jednostavnost, zabuna i romantika životne i pozorišneteme ravnopravne osveti, patnji i nesreći. Ovaj tekst je remek-djelo jer nas veselo opominje: Ne uzimajte sebe ozbiljno!, „Ne budite zle nam volje, drugi puta bit će bolje“– a ta se lekcija možda ipak lakše, konkretnije i dugotrajnije prenosi putem lakoće i razigranosti, a ne drame, patnje i suza. I hvala piscu na toj genijalnosti.

Tekst: Viljem Šekspir
Prilagodba i režija: Rene Medvešek i Sara Stanić
Igraju: Nika Barišić, Vid Ćosić, Filip Lugarić, Ružica Maurus, LaraNekić, Kristijan Petelin
Oblikovatelj rasvjete: Martin Šatović
Majstor rasvjete: Martin Miščin / Goran Krmpotić
Kostimografkinja: Martina Ptičar
Fotograf: Robert Demo
Dizajnerica plakata: Sara Dumančić
Suradnice na ispitnoj produkciji ADU: Kristina Grubiša, Antonela Tošić, Marta Radoš, Dina Kundih
Produkcija: Teatar EXIT, Gradsko kazalište Požega, Akademija dramske umjetnosti Zagreb

Egzit teatar Zagreb
Viljem Šekspir
„San ivanjske noći“
Rene Medvešek i Sara Stanić

avgust u 21.30

Ljetnja pozornica Doma kulture „Vladimir Popović Španac“

Promocija knjige Božidara Miloševića „Bar: Svjetionici jednog vremena, knj. 1“
2024-08-27
Djelo „Bar: Svjetionici jednog vremena, knj. 1“ je knjiga članaka prvog barskog novinara Boška Miloševića, iz perioda 1961–1979, čovjeka koji je utemeljio ovu profesiju u gradu pod Rumijom. Članci su objavljivani u „Politici“ i „Pobjedi“, a prikupio ih je i za štampu pripremio Željko Milović. Nastanak dvotomne knjige članaka Boška Miloševića (naredna se očekuje u novembru ove godine) dogovaran je gotovo deceniju.
„To su dirljive storije o našim ljudima, gradu, moru, maslinama, beočug u lancu koji je dokazivao da je njihov autor bezgranično bio zaljubljen u Bar i da su najljepši njegovi radovi bili oni koje je pisao naizgled nehajno, srećući poznate i nepoznate po kafanama, stanicama, ulicama, ispred kuća… Radovi koji su fotografski precizno bilježili životne priče muškaraca i žena pored kojih se prolazilo kao da ne postoje, kao da se uopšte ne vide. E, Boško ih je nepogrešivo vidio. I prepoznavao. Željeli smo, uređivački tim ove knjige i njegova porodica, da objavimo te Boškove čuvene priče o Baranima, pisane od 1961. do smrti. U ovoj dvotomnoj knjizi ponovo će, uz Boškovu pomoć, oživjeti Bar kojeg su gotovo svi zaboravili, onaj sa nekoliko ulica i ljudima koji su brinuli jedni za druge, kao velika porodica“, stoji u uvodniku knjige.

Božidar Boško Milošević je prvi etablirani novinar Bara, čovjek čiji su tekstovi postavili grad na mapu Crne Gore i Jugoslavije. Rodio se 1937. godine u Starom Baru, gdje je završio osnovnu školu, a Učiteljsku započeo u Nikšiću i dovršio u Kragujevcu. Na Filozofski fakultet (grupa za jugoslovensku književnost) u Beogradu upisao se 1957. godine i na njemu apsolvirao 1961. Iste godine zaposlio se kao novinar u Radio Titogradu. Nikada nije završio fakultet, ali mu ta diploma, pokazalo se poslije, nije bila neophodna.

Na sebe je skrenuo pažnju efektnim tekstovima sa crnogorskog primorja, koje je objavljivao u „Pobjedi“, nedugo zatim počeo se javljati člancima u beogradskoj „Politici“, da bi 1968. godine postao stalni saradnik najuglednijeg jugoslovenskog dnevnog lista za područje Ulcinja, Bara, Budve i Kotora. Postao je tako dopisnik „Politike” iz najmanjeg mjesta u kojem je novina imala svog čovjeka – Bar je tada brojao tačno 3.840 stanovnika.

Prva vijest o katastrofalnom zemljotresu, 15. aprila 1979. godine, bila je upravo Boškova, nepunih sat vremena nakon kobnog udara. Čitava zemaljska kugla saznala je ono što je Milošević javio – sve su veze bile prekinute, pa se odlučio da sve saopšti putem radio-telegrafske stanice. Taj mu je novinarski podvig donio Godišnju nagradu „Politike” 1979. godine.
Nakon što je 15. aprila utkao sebe u svjetsko novinarstvo, dva dana kasnije je dao nemjerljiv doprinos barskom, pomažući u nastanku lokalne radio stanice – Radio Bara. Prvu vijest koju je emitovao Radio Bar „odradila” su trojica novinara, svaki svoj dio: urednik u „Politici” Kosta Kostadinović, dopisnik „Pobjede” Momčilo Popović i dopisnik „Politike“ Božidar Milošević. Za svoj požrtvovani rad odlikovan je Ordenom rada sa srebrnim vijencem 1980. godine. Nagradu za životno djelo Udruženja novinara Crne Gore primio je 1987. godine. Godinu dana kasnije uručena mu je i Posebna nagrada „Politike” za višegodišnje izvanredne rezultate u radu i doprinos unapređenju kompanije.
Bio je ključna ličnost sportskog novinarstva Bara, izvještač „Pobjede“ sa fudbalskih utakmica šezdesetih i sedamdesetih. Jedan je od malobrojnih što su javno digli glas protiv izgradnje fabrike sintermagnezita u barskom Polju, iako je to bila odluka i direktiva partije kojoj je svim bićem pripadao. Naročito je volio da piše o moru, brodovima i mornarima, te luci i radnicima koji su je znojem oblikovali…
Miloševićevi prsti bili su nezaobilazni u formiranju dva najznačajnija barska kulturna festivala – „Festivala pod Starom maslinom“ i „Barskog ljetopisa“. Napisao je tekst za himnu manifestacije „Crvene košulje“. Njegovim je direktnim posredovanjem objavljen prvi album barske grupe „Katapult“.
Umro je od srčanog udara 5. aprila 1994. godine, u „preživjeloj“ kafani nekadašnjeg hotela „Agava“,
čiji je svjedok izgradnje, uspona i rušenja u zemljotresu bio.
bARS
Promocija knjige Božidara Miloševića „Bar: Svjetionici jednog vremena, knj. 1“
27.avgust u 21.00
Plato Doma revolucije

Opera za djecu „Snežana i sedam patuljaka“
2024-08-28
U operi kompozitora Petra J. Krstića kao solisti i hor učestvuju učenici Umjetničke škole za muziku i balet „Vasa Pavić“ uz klavirsku pratnju Ane Pavićević. Režiju potpisuju Olivera Perunović i Zorana Latković, koja je i autor projekta.
Osim učenika umjetničke škole, u realizaciji učestvuju i učenici iz SSŠ „Spasoje Raspopović“ koji su bili zaduženi za dizajniranje i izradu kostima, frizure i dizajn plakata, te učenici iz SLŠ „Petar Lubarda“ sa Cetinja koji su bili zaduženi za dizajniranje i izradu scenografje i dekora, kao i propagandnog materijala. Za šminku su angažovani đaci iz podgoričke Stručne medicinske škole, a za pripremu koktela učenici iz ŠSVSO „Sergije Stanić“ iz Podgorice. Za izradu trejlera bili su angažovani đaci SEŠ „Vaso Aligrudić“ iz Podgorice.
Posebno je važno istaći da je ovaj projekat nastao kao rezultat udruženih snaga učenika i nastavnika više crnogorskih škola koji su osim znanja i vještina, uložili i ogroman trud, energiju, ali i beskrajnu ljubav i entuzijazam kako bi ova ideja zaživjela.
Opera za djecu „Snežana i sedam patuljaka“
avgust u 21.00
Ljetnja pozornica Doma kulture „Vladimir Popović Španac“

Koncert pijaniste Vladimira Domazetovića
2024-08-29
Vladimir Domazetović je osnovno muzičko obrazovanje stekao u Baru, a potom se upisao u klasu profesora Slave Gabrijelova kod kojeg je, po sopstvenim riječima, stekao značajna iskustva o klavirskoj interpretaciji.
Upisao je Muzičku akademiju u Titogradu kao tada najmlađi student Univerziteta Crne Gore. Studirao je i magistrirao na cetinjskoj Muzičkoj akademiji u klasi profesora V. Bočkarjova, a specijalističke studije završio u Parizu na Visokoj školi Alfred Cortot u klasi profesora Marijana Ribickog gdje je stekao diplomu pijaniste-izvođača. Laureat je republičkih i saveznih takmičenja bivše Jugoslavije.
Sa šesnaest godina je bio pobjednik Prvog međunarodnog pijanističkog takmičenja u Novom Sadu i time pripaogrupi najuspješnijih mladih pijanista bivše SFRJ. Dobitnik je druge nagrade na Međunarodnom takmičenju u Rimu (1993) i bio je finalista uglednog pijanističkog takmičenja u Senigaliji (1994). Nastupao je više puta na festivalima Barski ljetopis, Grad teatar-Budva, Espressivo, Dani muzike, Montenegro Music Festival, Nomus, Nimus, Bemus i mnogim drugim.
Ostvario je zapažene nastupe širom Evrope i snimao za više televizijskih i radio-stanica. U Parizu je nastupao više puta u prestižnoj dvorani Alfred Cortot, kao i u ambasadi Poljske i Jugoslovenskom kulturnom centru a određena djela snimio za televiziju Arté.
Njegovi nastupi su redovno propraćeni izuzetnom muzičkom kritikom. Ostvario je zapažene nastupe sa eminentnim orkestrima kao što su: Simfonijski orkestar RTCG, Beogradska filharmonija, orkestar Virtuosi di Praga i italijanski orkestar Mitteleuropa. Pored solističkih nastupa ostvario je niz uspješnih koncerata interpretirajući kamernu muziku kao član klavirskog trija sa V.Klenkovskim (klarinet) i K.Stanković (violončelo). Pohađao je seminare poznatih klavirskih pedagoga kao što su Konstantin Bogino, Žan Fasina, Žak Ruvije i Vladimir Viardo sa kojim je održao mentorsku saradnju. Prethodnu koncertnu godinu obilježili su seminari i nastupi na internacionalnim festivalima u Španiji, Makedoniji, Srbiji i Poljskoj.
Za ostvarene rezultate na polju umjetnosti dobio je visoka društvena priznanja koja su mu uručena od strane Centra za savremenu umjetnost Podgorica, Skupštine opštine Bar i Crnogorske akademije nauka i umjetnosti. Vanredni je profesor na Muzičkoj akademiji na Cetinju.
Koncert pijaniste Vladimira Domazetovića
29. avgust u 21.00
Stara Bar, Mala scena

Svečano zatvaranje festivala KONCERT „MAKADAM I PRIJATELJI“
2024-08-30
PETAK, 30. AVGUST 21.00
Svečano zatvaranje festivala
KONCERT „MAKADAM I PRIJATELJI“
Ljetnja pozornica Doma kulture „Vladimir Popović Španac“

Mjuzikl „Mamma Mia!“
2025-07-05
Subota, 5. jul u 21.30
SVEČANO OTVARANJE
Ljetnja scena Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Mjuzikl „Mamma Mia!“
Pozorište na Terazijama

U subotu, 5. jula u 21.30, na Ljetnjoj sceni Doma kulture „Vladimir Popović Španac“, svečano će otvara 38. „Barski ljetopis“ uz jednu od najuspješnijih i najvoljenijih muzičkih predstava savremenog pozorišta – mjuzikl „Mamma Mia!“, u izvođenju ansambla Pozorišta na Terazijama.
Ova predstava, zasnovana na bezvremenskim hitovima grupe ABBA i priči o ljubavi, porodici i identitetu, spojila je snažan emotivni narativ sa muzikalnim nasleđem koje traje još od 1974. godine. U srcu radnje je mlada Sofi koja pokušava da otkrije ko je njen otac, dok se njena majka Dona suočava sa sopstvenim uspomenama, izazovima i nekadašnjim ljubavima.
Režiju potpisuje Jug Radivojević, dok su muzički aranžmani i dirigentski zadaci povjereni Milanu Nedeljkoviću i Vesni Šouc. Koreografiju potpisuje Mojca Horvat, a scenografiju Aleksandar Denić, uz kostime Bojane Nikitović.
U predstavi učestvuje više od 60 izvođača – glumaca, pevača, baletskog ansambla, hora i orkestra – a u glavnim ulogama nastupaju Jelena Jovičić, Milena Vasić, Milena Živanović, Slobodan Stefanović, Vladan Savić, Dragan Vujić Vujke, Mina Lazarević, Ivana Knežević i drugi članovi velikog ansambla Pozorišta na Terazijama.
Mjuzikl Mamma Mia! premijerno je izveden u Beogradu 2015. godine, zahvaljujući koprodukciji sa kompanijom PROSPOT i producentu Juriju Franku, a od tada je osvojio srca publike širom regiona.
Barska publika ima priliku da ovu veselu, emotivnu i zarazno ritmičnu priču doživi pod otvorenim nebom – kao pravi uvod u još jedno bogato i raznoliko festivalsko izdanje.
Muzika i stihovi: Benny Andersson i Björn Ulvaeus
Dodatne pesme: Stig Anderson
Tekst: Catherine Johnson
Po originalnoj ideji Judy Craymer
Mamma Mia! was originally produced in London by Judy Craymer, Richard East and Björn Ulvaeus for Little Star in association with Universal.
Dodatni materijal i aranžmani: Martin Koch
Music published by Universal Music Publishing Group
Koprodukcija: Pozorište na Terazijama i PROSPOT d.o.o.

Režija: Jug Radivojević
Prevod: Najra KrvavacPerišin
Muzički aranžmani: Milan Nedeljković
Dirigenti: Vesna Šouc i Milan Nedeljković
Koreograf: Mojca Horvat
Scenograf: Aleksandar Denić
Kostimograf: Bojana Nikitović
Dramaturg: Slobodan Obradović
Lektor: Radovan Knežević

ULOGE:
SOFI: Milena Živanović/Iva Manojlović/Tatjana Dimitrijević
DONA: Jelena Jovičić/Milena Vasić
SEM: Slobodan Stefanović
BIL: Vladan Savić
HARI: Dragan Vujić Vujke
SKAJ: Žarko Stepanov/Petar Đurđević
TANJA: Dušica Novaković/Mina Lazarević
ROUZI: Ivana Knežević
LIZA: Bojana Račić/Minja Petrović
ELI: Barbara Milovanov
BIBER: Ivan Zablaćanski
EDI: LJubiša Dinčić
SVEŠTENIK: Dušan Šida
Balet: Dolores Magdelinić, Milica Pavlović, Jelena Vuković, Nina Bulajić, ElenaGromilić, Tamara Ivančić, Lidija Novaković, Ivana Dubovac, Milica Todorović, Aleksandra Marinković, Sofija Stanković, Aleksandra Marinković, Nemanja Naumoski, Igor Naumoski, Igor Grabovica, Sava Vidicki, Stefan Ćaldović, Branko Mitrović, Dejan Bošković, Danilo Fatić, Mateja Vićentijević.
„On Stage“ hor: Mirjana Stojanović, Biljana Peković, Kristina Savić, Milena Moravčević, Dušan Šida, Stefan Živanović
„Backstage“ hor: Jelena Mit, Tatjana Popović, Mirjana Nedeljković, Jovan Nikolić, Voja Orlić, Marko Bogdanić, Dušan Svilar, Nemanja Nikolić, Tatjana Nikolić, Sara Ristić, Nina Mijalković, Miljana Radinović, Katarina Kalmar, Nevena Đoković, Aleksandar Novaković, Filip Čala, Bojan Gavrilović, Ilja Frolov, Filip Savić, Danijel Janković.
Orkestar: Jelena Dimitrijević/Katarina Kovačevski (koncertmajstor), Marija Ristić, Boris Matejić, Borivoje Spasojević, Ana Tadić, Dragomir Marinković / Jana Čokić, Katarina Kasatkin, Daniela Stanković, Jovana Tomović, Ivan Ranković, Maja Hajduković, Aleksandar Petković, Vladimir Mandić, Zoran Kovačevski, Mladen Lukić, Mihajlo Bogosavljević, Dejan Stojadinović, Nikola Đokić, Miloš Branisavljević, Jovana Bjele, Vojin Nenadović, Uroš Ranković, Nenad Ivović / Ivana Pavlović/ Tatjana Radunović

Izložba skulptura „Simbol života u kamenu“ Autor: Petar Hranuelli
2025-07-07
LIKOVNI PROGRAM
Ponedjeljak, 7. jul u 21.00
Galerija „Velimir A. Leković“
Izložba skulptura „Simbol života u kamenu“
Autor: Petar Hranuelli

Likovni program 38. Festivala „Barski ljetopis“ otvoriće samostalna izložba skulptura renomiranog hrvatskog kipara Petra Hranuellija, pod nazivom „Simbol života u kamenu“, u nedjelju, 7. jula u 21.00 čas, u galeriji „Velimir A. Leković“ u Baru.
Petar Hranuelli, istaknuti član hrvatske savremene umjetničke scene, rođen je u Supetru 1975. godine, a do 1994. živi u Postirama na Braču – otoku iz čije je kamene tišine iznikao njegov prepoznatljiv kiparski rukopis. Njegovo stvaralaštvo neraskidivo je povezano s prirodom i materijalom: u središtu njegovih skulptura nalazi se kamen – vječna materija kroz koju umjetnik traži, gradi i oslobađa vitalne, apstrahirane forme ljudske figure, najčešće žene, u dijalogu s tradicijama od prapovijesti do savremenog doba.
Pod naslovom „Simbol života u kamenu“, Hranuelli u Baru donosi izbor radova u kojima je koncentrisana njegova poetika: snaga, senzualnost, mirnoća i unutrašnja napetost oblikovani u formama koje odišu meditativnom jednostavnošću i duhovnom punoćom. Bilo da je riječ o monumentalnim oblicima ili malim formama, njegov kamen govori o životu, ljepoti i postojanosti, o trajnoj vezi čovjeka s prirodom i sobom samim.
Hranuelli je izlagao na više od 60 samostalnih i 120 kolektivnih izložbi u zemlji i inostranstvu (Italija, Njemačka, Španija, Engleska, Srbija, Crna Gora, Čile…), a djela mu se nalaze u muzejima, javnim prostorima i privatnim kolekcijama širom svijeta. Dobitnik je brojnih nagrada za skulpturu, a o njegovom radu pisali su neki od najznačajnijih likovnih kritičara regiona.
Ovom izložbom „Barski ljetopis“ ponosno nastavlja tradiciju predstavljanja vrhunskih regionalnih umjetnika i otvara prostor za nova vizuelna i misaona čitanja savremene umjetnosti ukorijenjene u mediteranskoj tradiciji.
PETAR HRANUELLI
Rođen u Supetru (27. prosinca 1975.), a do 1994. godine živi u Postirama na otoku Braču. Izlaže od 1994. godine na 69 samostalnih i 129 skupnih izložbi u zemlji i inozemstvu. Dobitnik je nekoliko nagrada i priznanja, među koje izdvajamo: Otkupna nagrada Venere u medu, Gradski ured za poljoprivredu i šumarstvo, Zagreb (2007.), 1. nagrada žirija za XXVI i XXIX izložbu malog formata, Šabac (2017., 2020.). 1. nagrada za skulpturu, IV Međunarodno bijenale akta “Marko Krstov Gregorić, Petrovac, Crna Gora “( 2018.), pohvala za skulpturu na 16. Međunarodno bijenale umjetnosti minijature, Gornji Milanovac (2022.), 2.nagrada za skulpturu na 56. hercegnovski zimski salon, Herceg Novi, Crna Gora ( 2023.).
O njegovom umjetničkom radu pisali su istaknuti likovni kritičari: Zvonko Maković, Slavko Timotijević, Iva Körbler, Draženka Jalšić Ernečić, Nikola Albaneže, Olivera Vukotić, Stanko Špoljarić, Davorin Vujčić, Romana Tekić, Sonja Petrović Jagić, Vesna Bunčić, Lucija Đurašković,… Mnoga djela mu se nalaze u stalnom postavu muzeja, galerija, privatnim kolekcijama kod nas i u inozemstvu (Hrvatska, Slovenija, Njemačka, Nizozemska, Italija, Austrija, Srbija, Turska, Engleska, Crna Gora, Španjolska, Kalifornija, Čile, Švicarska, …)
Hranuellijev opus materijalom i vitalnošću vezan je uz ishodište, otok Brač. Kamene skulpture formi apstrahiranih iz figurativnog prikazuju najčešće žene (Venere) i ljudsku figure općenito, redovito u dijalogu s tradicijom od prahistorije preko klasične antike do suvremenog doba. Vitalnost i bujnost isklesana u kamenu, nekadi i u drugim materijalima poput stakla, bilo da se radi o skulpturama manjeg formata ili javnoga karaktera odlike su Hranuellijeva stvaralaštva.
Član je HDLU-a od 2006. godine. Živi i stvara u Zagrebu .

PETAR HRANUELLI
Was born in Supetar (December 27, 1975), and until 1994 he lived in Postira on the island of Brač. Since 1994, he has exhibited 69 solo and 129 group exhibitions in the country and abroad. He has received several awards and recognitions, including Venus in Honey Purchase Award, City Office for Agriculture and Forestry, Zagreb (2007), 1st Prize of the Jury for the XXVI and XXIX Small Format Exhibition, Šabac (2017, 2020). 1st prize for sculpture, IV International Biennial of Nude “Marko Krstov Gregorić, Petrovac, Montenegro” (2018), commendation in the sculpture category at the 16th International Biennial of Miniature Art, Gornji Milanovac (2022), 2nd prize for sculpture at the 56th Herceg Novi Winter Salon, Herceg Novi, Montenegro (2023).
Prominent art critics have written about his artistic work: Zvonko Maković, Slavko Timotijević, Iva Körbler, Draženka Jalšić Ernečić, Nikola Albaneže, Olivera Vukotić, Stanko Špoljarić, Davorin Vujčić, Romana Tekić, Sonja Petrović Jagić, Vesna Bunčić, Lucija Đurašković, … Many of his works are in the permanent exhibition of museums, galleries, private collections in Croatia and abroad (Croatia, Slovenia, Germany, the Netherlands, Italy, Austria, Serbia, Turkey, England, Montenegro, Spain, California, Chile, Switzerland, …)
Hranaelli’s oeuvre is related to the origin, the island of Brač, with its material and vitality. Stone sculptures of forms abstracted from the figurative most often depict women (Venus) and the human figure in general, regularly in dialogue with tradition from prehistory through classical antiquity to modern times. Vitality and exuberance carved in stone, sometimes in other materials such as glass, whether they are small-format sculptures or public sculptures, are the hallmarks of Hranuelli’s work.
He has been a member of the Croatian Association of Artists since 2006. He lives and works in Zagreb.
Petar Hranuelli
Stenjevečka ulica 1, 10090 Zagreb, CRO
www.petarhranuelli.com
+385 95 8623 324
Naziv izložbe: “SIMBOL ŽIVOTA U KAMENU”
Hranuellijev opus svojom je materijalnošću i vitalnošću vezan uz podrijetlo, otok Brač. Kamene skulpture oblika apstrahiranih od figurativnog najčešće prikazuju žene (Veneru) i ljudski lik općenito, redovito u dijalogu s tradicijom, od prapovijesti preko antike do modernog doba na suvremeni način. Oslanjajući se na mitsko i mitološko. Tijelo žene jedan je od glavnih motiva. Ona je Venera, majka, simbol života, prefinjenosti i iskonske ljepote … Na izložbi će biti izloženo petnaestak skulptura u različitom kamenu iz prerioda od 2018. do 2025. godine.

Oduvijek sam bio uvjeren da je jedini posao umjetnika kritika i borba.

( Ivan Cankar)

PETAR HRANUELLI
…Svi koji teže drugačijem doživljaju svijeta oko sebe, koji ga posmatraju iz nekog drugog, suptilnijeg i iskrenijeg ugla ovdje bi trebali da se pronađu. Iz kamena je oslobođena skrivena moć, energija koja je oživjela nove i drugačije oblike koji sada samostalno žive i dišu. Umjetnik je odbacio svaku vrstu oponašanja i deskripcije, a sve ono što materijal u kojem radi čini mrtvim i nijemim nestalo je odstranjivanjem „viška“, da bi izronile skulpture koje nikoga ne ostavljaju ravnodušnim. Kada pogledamo cjelokupan dosadašnji stvaralački opus umjetnika shvatimo da je u ovom trenutku stavljena tačka jer je on rekao sve što je naumio. Sada je na nama da započnemo komunikaciju, izvučemo zaključke i doživimo djelo potpuno slobodno, tumačeći na sopstveni način njegovu simboliku… (Sonja Đurović, kustos Umjetničke galerije Brčko, 7.3.2018.)

…Hranuellijeve male kiparske forme izgovor su za krajnje osobne, intimne razgovore između umjetnika i materijala, jer kamen Petru Hranuelliju nije samo slučajno odabrana materija u kojoj ostvaruje vlastitu ideju. Hranuelli oblikuje u bračkom kamenu, najfinijem crnom granitu i bijelom bračkom mramoru, u plemenitom mramoru iz Carrare traži nježno sive niti vodilje i žile u kojima pronalazi otkucaje bila, kojeg isto tako pronalazi u slučajno nađenom kamenju sa velebitskih gora i ličkih gudura, gustom velebitskom vapnencu smeđesive boje prošaranom bjeličastim i crvenkastim žilicama ili ličkom kamenu sivcu, ali i u litotamnijskom vapnencu litavcu iz kamenoloma Bizek sa obližnje Medvednice. Kiparski majstor Petar Hranuelli u kamenu traži dušu, osluškuje duh i dušu kamena te vodi nijeme i duge razgovore u kojima kamen progovara praiskonskim jezikom Majke Zemlje, najstarijim jezikom stvaranja i oblikovanja, jezikom kojim su u pradavna vremena govorili stari bogovi i demijurzi. Hranuelli je nadasve uspješno oslobodio oblik zarobljen i utopljen u kamen, pri čemu parafraziranje Aristotela nije bogohulno pretjerivanje, zato što je Hranuelli doista, uzastopnim udarcima u površinu kamena, čas snažnim i jakim, a potom opreznim, mekim i laganim, oslobodio svoje male krilate bucke odstranivši suvišnu vanjsku kamenu oblogu. Klesanjem kamena, odlamanjem i oduzimanjem ostvario je volumen i prostor koji su u svom prožimanju i sažimanju na površinu izvukli davno zarobljene oblike, što samom procesu stvaranja daje vid obrednog plesa s kamenom, igru oslobađanja oblika, pokreta i priča zatočenih u samo srce kamena. Figurice Petra Hranuellija mogu se osjetiti, odvagati, odmjeriti i pročitati dodirom ruke, a svakim pomakom motrišta mijenjaju nebrojeno mnogo kompozicija i pokreta. Ovisno o kutu gledanja figurice osvajaju nevelik prostor oko sebe i igraju vilinsku igru zavođenja… (Draženka Jalšić Ernečić, Koprivnica, 03.05.2014.)

…Petar Hranuelli je prvi hrvatski kipar u povijesti Like koji je dobrano ovladao ličkim kamenom, poznavajući njegovu ćud, pronalazeći ga u prirodi od Mazina do Lovinca, i potpunoma progovorio oblicima čistog kiparskog jezika….( Vesna Bunčić, 27.10.2017.)

…ovaj je skulptor dugo tražio i usavršavao svoj izraz, svjestan obvezujućeg i opterećujućeg konteksta velike tradicije moderne i suvremene hrvatske skulpture, posebice u kamenu i bronzi. U njegove oblike nisu ugrađene samo paleolitske Venere, simboli plodnosti dalekih civilizacija, barokne raskošne i putene ljepojke, već je umjetnik sam sebi postavio zahtjevnu granicu: u opsežnom stilsko-morfološkom vokabularu kojeg su nam ostavili hrvatski moderni i suvremeni kipari i kiparice, Hranuelli je percipirao i razumio kiparske probleme i rješenja – ili im je tek postao intuitivno blizak – Frana Krišinića, Ive Lozice, Koste Angelija Radovanija, Zvonimira Lončarića, Milene Lah, Velibora Mačukatina, Vjekoslava Rukljača i Marije Ujević-Galetović, ali ih nije prepisao. Hranuellijeve skulpture pokazuju pomno studiranje anatomije ženskog tijela i pokreta, iako na prvi pogled djeluju tako voluminozno: to što su punijeg volumena, ne znači kako je na kiparu lakši zadatak da ih volumenski i prostorno oživi i „pokrene“. Štoviše, taj je proces još zahtjevniji.( Iva Körbler, 21.3.2019.)

…U kamenu je kipar definirao svoju formulu, bolje reći oblikovni postupak, ali je osobinama novoga materijala sve to morao mijenjati. Brušenje i poliranje grumena stakla nipošto nije isto kao i brušenje i poliranje komada kamena. Vizualni efekti koji nastaju iz obrade stakla nude prozirnost, sjaj, glatkoću… niz sadržaja koji utječu na estetsku kategoriju ovih djela, a upravo ta kategorija daje ovim radovima posebnost, pa i jedinstvenost u našoj suvremenoj kiparskoj produkciji…( Zvonko Maković, 5.5.2019.)

Teško da bi se dosadašnji opus Petra Hranuellija, umetnika koji je rođen na Braču a već duže vremena živi i radi u Zagrebu, mogao pravilno razumeti samo na osnovu teorije geštalta ili pak na osnovu fokusiranosti na najkaraktirističnije tematske odrednice unutar izložbenih postavki: ženu – pra-ženu – heroinu, ukoliko se ne otvore i druga pitanja koja ga definišu. Generalno, teškoće sa prezentacijom skulptorske produkcije, što je fundament Hranuellijevog opusa, proizilaze iz specifičnosti rada u tvrdim materijalima kao što su kamen i mermer kojima se autor u najvećoj meri služi i, ako radovi prevaziđu kamerne dimenzije, jednostavno ne mogu bez velikih problema biti dislocirana i preneta u izložbeni prostor a zatim vraćena nazad u svoj matični ambijent. A stoga ni pravilno sagledana. Zato, iako se svi mi u najvećoj meri srećemo sa Hranuellijevim radovima manjih dimenzija koji ispunjavaju našu percepciju, zapravo sa onim radovima koji su operativno funkcionalni, lako prenosivi i dostupni, nikako ne bi trebalo zanemariti i one radove koji su izvedeni za otvoreni prostor i koji su rađeni najmanje u prirodnoj veličini i za pogled sa distance. Razmatrajući radove iz domena sitne plastike, imam uvek u pozadinskoj projekciji i one radove koji slobodno stoje u prirodnim ambijentima, bilo da su to tematski parkovi ili jednostavno ambijenti pod vedrim nebom, kao recimo one skulpture koje su postavljene u neposrednoj blizini autorovog ateljea u Lici. Mišljenja sam da tek sagledani zajedno, i mali i veliki radovi, nude kompletan uvid u poetiku autora ali i u strategiju njegove umetnosti… ( Slavko Timotijević, Beograd, 18.2.2020.)
Pokazavši se već rijetkim majstorstvom kod skulptura u staklu, ovog puta se odlučuje za kamen. U formi kamenih skulptura umjetnik projavljuje svoju autentičnost u odnosu sa materijom kakav je kamen.
Doživljavajući kamen kao izazov, Hranuelli uspijeva da svojom oplemenjenom duhovnom toplinom i maestralnom izvođačkom vještinom, ritmom svjetlo-tamnih uglačanih površina preobrazi njegovu hladnu strukturu u vibrirajuće životni oblik, koji nas oslobađa i i nesvjesno uznosi do dalekih arhetipskih sfera.“ ( Lucija Đurašković, Tivat, 20.5. 2024.)

PETAR HRANUELLI
Rođen u Supetru (27. prosinca 1975.), a do 1994. godine živi u Postirama na otoku Braču. Izlaže od 1994. godine na 69 samostalnih i 129 skupnih izložbi u zemlji i inozemstvu. Dobitnik je nekoliko nagrada i priznanja, među koje izdvajamo: Otkupna nagrada Venere u medu, Gradski ured za poljoprivredu i šumarstvo, Zagreb (2007.), 1. nagrada žirija za XXVI i XXIX izložbu malog formata, Šabac (2017., 2020.). 1. nagrada za skulpturu, IV Međunarodno bijenale akta “Marko Krstov Gregorić, Petrovac, Crna Gora “( 2018.), pohvala za skulpturu na 16. Međunarodno bijenale umjetnosti minijature, Gornji Milanovac (2022.), 2.nagrada za skulpturu na 56. hercegnovski zimski salon, Herceg Novi, Crna Gora ( 2023.).
O njegovom umjetničkom radu pisali su istaknuti likovni kritičari: Zvonko Maković, Slavko Timotijević, Iva Körbler, Draženka Jalšić Ernečić, Nikola Albaneže, Olivera Vukotić, Stanko Špoljarić, Davorin Vujčić, Romana Tekić, Sonja Petrović Jagić, Vesna Bunčić, Lucija Đurašković,… Mnoga djela mu se nalaze u stalnom postavu muzeja, galerija, privatnim kolekcijama kod nas i u inozemstvu (Hrvatska, Slovenija, Njemačka, Nizozemska, Italija, Austrija, Srbija, Turska, Engleska, Crna Gora, Španjolska, Kalifornija, Čile, Švicarska, …)
Hranuellijev opus materijalom i vitalnošću vezan je uz ishodište, otok Brač. Kamene skulpture formi apstrahiranih iz figurativnog prikazuju najčešće žene (Venere) i ljudsku figure općenito, redovito u dijalogu s tradicijom od prahistorije preko klasične antike do suvremenog doba. Vitalnost i bujnost isklesana u kamenu, nekadi i u drugim materijalima poput stakla, bilo da se radi o skulpturama manjeg formata ili javnoga karaktera odlike su Hranuellijeva stvaralaštva.
Član je HDLU-a od 2006. godine. Živi i stvara u Zagrebu .

POPIS SKUPTURA ZA IZLOŽBU U CRNOJ GORI

Igra, 2018., bizek, 31x20x16cm
Pad Europe, 2020., boksit, 20x30x19cm
Čekala muža na klupici, 2021., mramor+granit, 42x22x20cm
Ikar, 2021., mramor+rosfraj, 34x34x15cm
Trkači kamenih nogu, 2022., mramor, 45,2×20,8×9,5cm+45,0×18,0x9,0cm
Anđeo plodnosti II, 2022.,mramor, 29,8×20,5×9,8cm
Dugonoga, 2022., mramor, 38x18x8cm
Stoj na glavi, 2022., mramor, 30,5×13,5×11,5cm
Lahhel – anđeo meditacije, 2022., mramor, 39x16x11cm
Pošla na vjenčanje, 2023., mramor+tenax, 32x22x11cm
Anđeo, 2023., brački kamen, 29,5×34,5×19,5cm
Obitelj, 2024., mramor, 24x23x8cm
Anđeo, 2024., mramor, 27x16x10cm
Atletičarka, 2025., bizek, 74x41x20cm
Majka, 2025., bizek, 36x20x19cm

Koncert Barcelona Gipsy balKan Orchestra
2025-07-08
MUZIČKI PROGRAM
Utorak, 8. jul u 21.00
Ljetnja scena Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Koncert Barcelona Gipsy balKan Orchestra
U okviru muzičkog programa 38. festivala „Barski ljetopis“ nastupiće Barcelona Gipsy balKan Orchestra, sastav koji je tokom više od decenije djelovanja postao prepoznatljiv na međunarodnoj muzičkoj sceni.
Ansambl je osnovan 2012. godine u Barseloni, a danas okuplja muzičare iz više zemalja, sa zajedničkim interesovanjem za tradicionalnu muziku Balkana, Mediterana i Istočne Evrope. Njihove koncerte karakteriše energičan nastup i interpretacije koje spajaju različite kulturne uticaje, jezičke prostore i muzičke žanrove.
Repertoar benda obuhvata pjesme na više jezika – među njima su srpski, romski, turski, rumunski, albanski, italijanski, španski i ruski – a sve kompozicije izvode u sopstvenim aranžmanima, oslanjajući se na savremeni pristup tradicionalnim formama.
Nakon odlaska dugogodišnje vokalistkinje Sandre Sangiao 2019. godine, sastavu se pridružila Margarita Abita iz Italije, čiji dolazak je obilježen albumom Nova Era (2020), kojim su najavili novo poglavlje u radu benda. Tokom 2023. godine objavili su i svoj sedmi album jednostavno nazvan 7.
Sadašnju postavu čine: Margarita Abita (vokal, Italija), Ivan Kovačević (kontrabas, Srbija), Julien Chanal (gitara, Francuska), Pere Nolasc Turu (violina, Španija), Fernando Salinas (harmonika, Španija), Xavi Pendón (klarinet, Španija) i Albert Enkaminanko (perkusije, Španija).

Ružin trn, četiri decenije kasnije
2025-07-09
bARS
Srijeda, 9. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Ružin trn, četiri decenije kasnije
Moderator: Željko Milović

Ružin trn je hard-rock bend koji je svojim radom postavio Bar na muzičku mapu Jugoslavije, u prvoj polovini osamdesetih godina.
Osnovan je u Baru 1980. godine, u sastavu: Novak Noco Brajović – gitara, Perica Pero Purlija – bass, Amir Džibi Ibrahimbegović – bubnjevi, Slavko Ćiro Nikočević – ritam gitara i Zoran Sančo Veljić – vokal. Prvi cjelovečernji koncert, isključivo sa sopstvenim repertoarom, izvode u Baru avgusta 1981. godine u holu Doma kulture. Nakon niza personalnih promjena (pri čemu je pravu senzaciju izazvalo pristupanje grupi Christophera Chrisa Nichollssa, engleskog klavijaturiste koji je svirao sa Donovanom, te u grupama „Foundations“ i „Time“), bend se 1982. godine ustaloio u postavi kvarteta (Veljić, Brajović, Purlija i bubnjar i teksopisac iz Nikšića Sava Perović.
Učestvovali su na Subotičkom festivalu „Omladina ‘83“ sa pjesmom Bate Nonina „Laku noć, folirante“ i osvojili peto mjesto. Iste godine nastupili su kao prvi crnogorski bend na Zaječarskoj gitarijadi, i za pjesmu „Kadinjača“ osvojili nagradu za najbolju pjesmu sa tematikom ORA i njegovanjem revolucionarne tradicije. Svirali su na skupnim koncertima u beogradskoj „Pivari“, Domu omladine Beograd… Vođeni su pregovori sa PGP RTB za izdavanje ploče, ali su propali nakon što je izdavač tražio od njih da se presele u Beograd. Posljednja barska svirka bila je maja 1985. u sali OŠ „Jugoslavija“, kao predgrupa „Ribljoj čorbi“, prva i jedina u postavi sa Nevenom Markovićem kao klavijaturistom i Iskom Čobićem kao bubnjarem.
Bend se 1986. okuplja još jednom kako bi u beogradskom studiju „Casablanca“ snimio dvije kompozicije – „Mrzim decembar“ i „Glavom kroz zid“, od kojih je prva postala generacijska himna Barana. Nakon pauze, posljednji put se okupljaju 1991. pod imenom „Ružin trn“ da bi bili gosti velike Gitarijade u Podgorici.
Iako nikada nisu objavili album, ostavili su snažan pečat u muzičkoj istoriji Crne Gore.

***
U izdanju barske izdavačke kuće „Mediteran Multimedia“, ljeta 2025. godine je objavljen CD „Duša na dobošu“, skup studijskih i live snimaka grupe „Ružin trn“ iz Bara iz perioda 1981 – 1987. Na njemu je 12 kompozicija koje su bile gro repertoara ovog hard-rock benda.
Album je objavljen u znak sjećanja na preminule članove benda – gitaristu Novaka Brajovića i bubnjara Amira Džibija Ibrahimbegovića.

Promocija albuma biće na večeri posvećenoj stvaralaštvu ovog benda – „Ružin trn, 45 godina kasnije“, 9. jula u okviru segmenta bARS „Barskog ljetopisa“. Biće to i prvo veče organizovano na novoj sceni ispred Doma kulture. Učestvuju članovi benda, a moderator je selektor bARSa, publicista Željko Milović.

„Lažljivica“
2025-07-10 08:00 - 17:00 UTC
POZORIŠNI PROGRAM
Četvrtak, 10. jul u 21.30
Ljetnja scena Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
„Lažljivica“
Atelje 212
Drama „Lažljivica“ autora Nikolaja Koljade prati susret dvije starije žene u malom provincijskom muzeju nacionalne istorije. Kroz njihove svađe, sumnje i preispitivanje sjećanja, prepliću se teme samoće, prijateljstva i prolaznosti. Radnja osvjetljava likove sa margine društva, donoseći toplinu i humor u priču o ljudskim odnosima i životnim istinama.
Režiju, scenografiju i izbor muzike potpisuje Stefan Sablić. Uloge tumače Jelisaveta Seka Sablić i Gorica Popović.

Multimedijalni program „Veče uz oganj“ The Books of Knjige
2025-07-12
KNJIŽEVNI PROGRAM
Subota, 12. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Multimedijalni program „Veče uz oganj“
The Books of Knjige
Moderator: Željko Milović

Izložba slika i skulptura „Genesis“ Marka Čakalovića
2025-07-14
bARS
Ponedjeljak, 14. jul u 21.00
Kreativni hub / Stari grad
Izložba slika i skulptura „Genesis“ Marka Čakalovića
Akademski vajar Marko Čakalović (Bar, 1984) Diplomirao je na Fakultetu likovnih umjetnosti Univerziteta Crne Gore na Cetinju , odsjek vajarstvo u klasi prof. Pavla Pejovića (2008). Njegov prepoznatljivi opus pripada sferi figuracije sa naglasenim elementima fantastike. Izražava se još i kroz medije klasičnog slikarstva i crteža, kao i kroz eksperimentalne forme u kojima kombinuje umjetničke discipline. Boravio je šest puta u umjetničkoj rezidenciji u Belgiji, gdje je ostavio zavidan broj radova.
Učestvovao je na mnogim selektiranim izložbama u zemlji i inostranstvu, šest puta je izlagao samostalno.
Veliki broj njegovih radova nalazi se u inostranim kolekcijama (Belgija, Holandija, Francuska, Njemačka, SAD, Malezija, Italija, Poljska, Sjeverni Sudan, Dominikanska Republika, Portugal, Slovačka, Sjeverna Makedonija…). Član je ULUCG od 2009. godine.
Osvojio je Godišnju nagradu za skulpturu Fakulteta likovnih umjetnosti, 2007, Nagradu za vajarstvo „Glo Art“ u Belgiji, 2019, nagradu „Drago Đurović“ Vajarske kolonije Danilovgrad, 2022. i osvojio prvo mjesto na internacionalnoj virtuelnoj izložbi „Godess Art Gallery“ Njemačka, 2024.
Aktivan je umjetnik, živi i stvara u Baru.

Izložba „Desert Orchid – Genesis“, u sklopu segmenta bARS 38. festivala „Barski ljetopis“, ispred i unutar Kreativnog haba u Starom gradu Baru obuhvataće skulpture i slikarske radove.

Izložba slika „Dekonstrukcija algoritma“ Autor: Ivan Đurišić
2025-07-16
LIKOVNI PROGRAM
Srijeda, 16. jul u 21.00
Galerija „Velimir A. Leković“
Izložba slika „Dekonstrukcija algoritma“
Autor: Ivan Đurišić

U okviru likovnog programa 38. „Barskog ljetopisa“, u galeriji „Velimir A. Leković“ biće otvorena samostalna izložba Ivana Đurišića, savremenog crnogorskog slikara, pod nazivom „Dekonstrukcija algoritma“.
Đurišić je rođen 1977. godine u Podgorici, a diplomirao je i magistrirao slikarstvo na Fakultetu likovnih umjetnosti na Cetinju, u klasama profesora Dragana Karadžića i Ratka Odalovića. Član je Udruženja likovnih umjetnika Crne Gore i već više od dvije decenije prisutan na savremenoj umjetničkoj sceni, s nizom zapaženih izložbi u zemlji i inostranstvu.
Izložba „Dekonstrukcija algoritma“ otvara vrata u vizuelni svijet u kojem se slika kao medij preispituje, rastavlja i ponovno sastavlja – kroz slojevite likovne i misaone procese. Umjetnik pristupa platnu kao prostoru unutrašnjeg dijaloga, u kojem se naslućeni sistemi i strukture razgrađuju u korist emocije, instinkta i simboličke izražajnosti. Djela iz ovog ciklusa prepoznaju se po snažnom koloritu, dinamičnoj gesti i višeslojnosti značenja, što ih čini savremenim refleksijama o ulozi slike u digitalnom dobu.
Đurišićev rad bio je predstavljan na brojnim kolektivnim i samostalnim izložbama: u Podgorici, Tivtu, Herceg Novom, Budvi, Beogradu, Rijeci… a dobitnik je i više priznanja, među kojima su nagrada za najboljeg studenta Univerziteta Crne Gore i nagrada publike na Podgoričkom likovnom salonu.
Barska publika biće u prilici da prvi put vidi radove iz ovog ciklusa u ambijentu galerije „Velimir A. Leković“, koja je već decenijama referentno mjesto za susret sa značajnim imenima likovne umjetnosti regiona.
Umjetnik ne slika ono što sanja, nego sanja slikajući.
Ivan Đurišić jedan je od rijetkih crnogorskih umjetnika mlađe generacije koji radi u maniru fantastičnog slikarstva sa nadrealističkim pristupom u preobražaju stvarnosti. Riječ je o likovnom poslaniku raskošne imaginacije koji kodirani sloj svog stvaralačkog senzibiliteta nalazi u tajnama opštecivilizacijskih vrijednosti, u vakumu jednog zaustavljenog vremena, u prostoru u kojemu se virtuelno pomjeraju granice stvarnog i izmaštanog.
U svom dugogodišnjem radu koji karakteriše neoromantičarska poetika pejzažnog slikarstva zasnovanog na harmoničnim odnosima realnih i apstraktnih formi, vođen svojim stvaralačkim nemirima, dvadesetih godina XXI vijeka, napravio je prekretnicu, koja je u njegovom slikarskom izrazu otvorila kompleksno polje velikih tajni razobručene i prekodirane prirode . Ona je za njega misterija, bezdan u kojem, po principima kvantne fizike, materija i energija imaju čarobnu moć uvezivanja. Na spojnici mitskih znamenja i prirodnih karakteristika zavičajnih pejzaža, uspio je da probudi arhaične praslike. Od djelića vidljivog i nevidljivog, realnog/nadrealnog, apstraktnog/irealnog oblikuje asocijativne forme kao znakovne i simboličke ideograme.
On uvodi posmatrača u dramatične prostore straha, nedoumica, nespokoja koje je teško dešifrovati vremenskim kodovima. Zapravo, na njegovim slikama prošlost sadašnjost i budućnost predstavljaju vremensku kapsulu u kojoj je sve moguće. Opustošena priroda sa okamenjenim formama: deformisanim životinjskim svijetom i ljudskim nakazama koje kao da su izronile iz paklenih prostora, okuplja jedan kataklizmiči svijet, kao opomenu sadašnjosti i budućnosti. Međutim, Ivanovo slikarstvo ima dublje značenje. Katastrofa ne pripada nekom drugom svijetu ona je dio našeg neposrednog okruženja (Svatovi). To su pejzažni krajolici, kamene međe (Opasna livada), kuće srasle sa brdima, more, nebo, urbane cjeline koje izranjaju iz pustih mjesečevih predjela, grobovi predaka obrasli u mahovinu, paprat, čudesni biljni izdanci, stalagmiti i stalaktiti koji pripadaju praskozorju ljudske civilizacije. Međutim, jedna forma dominira na njegovom slikama, kao mreža koja prožima i drži na okupu raznovrsne/mnogoznačne strukture figurativnih i apstraktnih formi. Riječ je o korijenima koji na ovim prostorima imaju duboko psihološko značenje i predstavljaju simbol porijekla, praizvor, izvorište, konačnost. Mijenjajući njihov obik i građu, metamorfozira ih u korijene-kosti. Javljaju se i u djelima poznatih nadrealista (Ernst, Dali) kroz njihovu negativnu konotaciju u slikama strahote i mraka, ali i kao vjesnici nekog novog praskozorja kao nada što živi u tamnim dubinama duše (Pikaso). Podzemno i nadzemno prouzrokovano djelovanjem prirodnih, društvenih i kosmičkih sila potresaj sliku svijeta (Svitanje). U sudaru civilizacija zemlja se otvorila i pustila na svjetlost dana jedan htonski svijet, dok na njoj istovremeno obitavaju metalne konstrukcije „sajber tehnologije.“
Apsurdna i mračna strana bivstvovanja, kalcifikati koji su promjenili izvorni izgled prirodnih oblika provociraju našu maštu koja, zavisno od psihofizičkog karaktera posmatrača, stvara personalno obojene asocijacije. Naime, strukture različitih oblika organskog i neorganskog porijekla sazdane su od materije koja podsjeća na eroziju krečnjaka srednjovjekovnih bogumilskih stećaka, i mnogo dalje u prošlost na skulpturi Dama iz Elče (Alkante, Španija 5/4 vijek p.n.e.), ali i na oblike u prostoru koji otvaraju pitanja kosmičkih misterija poput: Stounhendža, megaliata kod Karnaka u Bretanji, monumentalnih glava na Uskršnjim ostrvima. Ovo nas upućuje na nadahnutog umjetnika koji u vidljivim pojavama oživljava iskonske neviđene snage prirode, formirajući svoje znake kao preduslov jednog novog stvaranja. Polazeći od paradigme da „na spojnici mitskih znamenja i kibernetičkih simbola mjenjača, mogu se probuditi arhaične praslike“ (O.B .Merin Sijet u viziji umjetnosti). Ivan svoj tvorački sistem zasniva na gradnji/nadgradnji formi i figuracije česticama/“mikronima”/“kalcifikatima”.
Likovna interpretacija ovog svijeta tišine i enigmatskih višeslojnosti ukazuje na umjetnika izuzetnog slikarskog nerva. Perfekcionizam u izradi, koji se odnosi na tehnološko podslikavanje/naslikavanje (ulje na platnu, oblikuje teksture koje svakom detalju na slici daju mikrokosmičku sveukupnost (kvantne čestice). U radu na slici počinje od crteža i lazura – sloj po sloj iz kojih formira plastično-pikturalnu cjelinu. Bogatstvom nijansi stvara prelive svjetlosti i prožimanje prostora, dok jasan likovni jezik: sjaj i besjajnost, lazuri i hrapavost strukture, svjetlost i sutonska tama, tanani potezi, treperenje boja izazivaju jedinstven vizuelni doživljaj snage i moći prirode. Svjetlost ima izuzetnu ulogu u definisanju fenomenološkog, predmetnog i kognitivnog sloja slike. Ona obavija i prožima bojeni sloj hladnim i toplim tonovima iz registra modrozelnih, zelenih, plavih, žutih, smeđih, oker, sivih i naranžastih nijansi i prosijava kroz formu emanirajući melanholičnu atmosferu koja se javlja kao latentno stanje u postapokaliptičkim vizijama.
Slikarstvo Ivana Đurišića pred kojim osjećamo nelagodu, strah, beznađe, ali i tračak nade, pripada poetici genius loci sa univerzalnim podtekstom, kojom otvara problematiku koju je do svog krešenda doveo genijalni crnogorski i svjetski umjetnik Dado Đurić. Upravo u domenu fantastičnog slikarstva među crnogorskim umjetnicima, njegovim sljedbenicima, dostojno mjesto pripada Ivanu Đurišiću koji je samosvojnom likovnom interpretacijom uspio da u estetiku monstruoznog, infernalnog, mističnog, tajanstvenog, mračnog i nihilističkog svijeta, unese personalnu notu svjetlosti i vedrine.
Ljiljana Zeković
istoričarka umjetnosti
IVAN ĐURIŠIĆ rođen je 8. oktobra 1977. godine u Podgorici.
Diplomirao je slikarstvo na Fakultetu likovnih umjetnosti na Cetinju 2004. godine, u klasi prof. Dragana
Karadžića. Na istom fakultetu magistrirao je 2010. godine, u klasi prof. Ratka Odalovića.
Član je Udruženja likovnih umjetnika Crne Gore.
Živi i stvara u Podgorici.

Samostalne izložbe
Magistarska izložba , Cetinje 2010.
Samostalna izložba “ Sjećanja – viđenja”, JU Muzeji i galerije Podgorice , Podgorica, 2011.
Samostalna izložba, galerija Sue Ryder, Herceg Novi, 2011.Samostalna izložba, Luštica Bay, 2015.
Samostalna izložba, Muzej pomorskog nasleđa, Tivat, Porto Montenegro, 2022.
Samostalna izložba “ Zamršena stanja”, Muzej i galerije Tivat, 2024.
Samostalna izložba , “Dekonstrukcija algoritma”, Moderna galerija”,
JU Muzeji i galerije Podgorice , Podgorica, 2024.
Samostalna izložba , “Dekonstrukcija algoritma”, Kulturni centar Bar, Galerija “ Velimir A. Leković ”,
Bar, 2025.

Više kolektivnih izložbi u zemlji i inostranstvu:
Tradicionalne izložbe Udruženja likovnih umjetnika Crne Gore
Hercegnovski zimski salon 2023/2024/2025.
Bijenale fantastike, galerija Zadužbina Ilije M. Kolarca, Beograd- Srbija, 2023.
Krugovi mediale, Moderna galerija “Jovo Ivanović” Budva, 2024.
Podgorički likovni salon, “Vrt nade” Moderna galerija, Podgorica, 2025.
Kolektivna izložba, galerija “Montenegrina”, Rijeka- Hrvatska, 2025.

Dobitnik je nagrade za najbolje studente Univerziteta Crne Gore.
Nagrada publike na Podgoričkom likovnom salonu.

Kontakt:

mail: ivan.djurisic@os-sutjeska.edu.me Tel. +382 67 619 295

Adresa: Bokeška br.12, Podgorica, Crna Gora
Naziv izložbe :
DEKONSTRUKCIJA ALGORITMA

Slika 1.
Triptih „ Procesija”, 2024, ulje na platnu, 140 x 360 cm
Triptych “Procession”, 2023, oil on canvas, 140 x 360 cm

Slika 2.
Svatovi, 2022, ulje na platnu, 120 x 193 cm
The wedding guests, 2022, oil on canvas, 120 x 193 cm

Slika 3.
Svitanje, 2024, ulje na platnu, 140 x 180 cm
Daybreak, 2024, oil on canvas, 140 x 180 cm

Slika4.
Oplakivanje, 2023, ulje na platnu, 140 x 120 cm
Mourning, 2023, oil on canvas, 140 x 120 cm

Slika 5.
Iza međe, otrgnuće, 2023, ulje na platnu, 107 x 107 cm
Beyond the border, detachment, oil on canvas, 107 x 107 cm

Slika 6.
Izlet, 2023, ulje na platnu, 146 x 93 cm
Picnic, 2023, oil on canvas, 146 x 93 cm

Slika 7.
Raskol (mentalne) Atine, 2024, ulje na platnu, 120 x 100 cm
Schism of (mental) Athens, 2024, oil on canvas, 120 x 100 cm

Slika 8.
Partzy, 2024, ulje na platnu, 120 x 140 cm
Partzy, 2024, oil on canvas, 120 x 140 cm

Slika 9.
Posjeta , 2022, ulje na platnu, 100 x 120 cm
Visit, 2022, oil on canvas, 100 x 120 cm

Slika 10.
Osama , 2024, ulje na platnu, 120 x 100 cm
Solitude, 2024, oil on canvas, 120 x 100 cm

Slika 11.
Tajna jednog balkona, 2024, ulje na platnu, 120 x 100 cm
The secret of a balcony, 2024, oil on canvas, 120 x 100 cm

Slika 12.
Opasna livada, 2024, ulje na platnu, 100 x 120 cm
Dangerous field, 2024, oil on canvas, 100 x 120 cm

Slika 13.
Prepuštena , 2022, ulje na platnu, 120 x 210 cm
On her own, 2022, oil on canvas, 120 x 210 cm

Slika 14.
Tamo neđe, 2023, ulje na platnu, 130 x 100 cm
In the middle of never land, 2023, oil on canvas, 130 x 100 cm

Slika15.
Probuđenje, 2022, ulje na platnu, 90 x 147 cm
Awakening, 2022, oil on canvas, 90 x 147 cm

„Dulsineja i Servantes“
2025-07-17
POZORIŠNI PROGRAM
Četvrtak, 17. jul u 21.30
Ljetnja scena Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
„Dulsineja i Servantes“
Gradsko pozorište Podgorica
U okviru 38. izdanja festivala „Barski ljetopis”, na Ljetnjoj sceni Doma kulture „Vladimir Popović Španac“ biće izvedena predstava „Dulsineja i Servantes“ Gradskog pozorišta Podgorica.
Ova dramska scena za decu (preporučena starosna grupa 12+) nastala je po tekstu Dragane Tripković, u režiji i adaptaciji Snežane Trišić. Scenografiju potpisuje Darko Nedeljković, kostimografiju Tijana Todorović, dok muziku potpisuje Irena Dragović, sa songovima Dragane Tripković. Koreografiju i scenski pokret potpisuje Slavka Nelević.
U predstavi igraju: Lara Dragović, Emir Ćatović, Goran Slavić, Miloš Pejović, Vanja Jovićević, Omar Bajramspahić, Mina Mićović, Pavle Ilić, Stefan Vuković, Ognjen Sekulić, Itana Dragojević, Vukan Pejović, Miloš Kašćelan, Milo Perović, Nada Vukčević, Ivona Raković, Anđela Radović, Danica Rajković, Sejfo Seferović i Andrea Drašković.

Koncert Slavena Knezovića „Za sva vremena“
2025-07-19
MUZIČKI PROGRAM
Subota, 19. jul u 21.00
Ljetnja scena Stari grad Bar
Koncert Slavena Knezovića „Za sva vremena“
U okviru muzičke selekcije 38. Festivalа „Barski ljetopis“, na Ljetnjoj sceni u Starom gradu, u subotu 19. jula s početkom u 21 čas, biće održan koncert kantautora Slavena Knezovića pod nazivom „Za sva vremena“.
Publika će imati priliku da premijerno čuje autorske kompozicije Knezovića, kao i obrade crnogorskih tradicionalnih melodija u aranžmanima za violinu i klavir. U programu učestvuju pijanistkinja Ana Vukazić, uz gošće koncerta – sopranistkinje Aleksandru Vojvodić Jovović i Jovanu Mustur Ražnatović, dok klavirsku pratnju potpisuje Đuro Poznanović.
Koncert donosi spoj klasične forme i savremenog muzičkog izraza, oslonjenog na nasleđe crnogorske muzičke tradicije. Ulaz je slobodan.

Koncert: MP Trio plays summer jazz
2025-07-20
bARS
Nedelja, 20. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Koncert: MP Trio plays summer jazz

„MP TRIO“ je jazz bend čiji članovi žive u Baru i Podgorici. Čine ga gitarista Miladin Peruničić, bass gitarista Davor Novak i bubnjar Ivan Ivanović – umjetnici koji su stekli svoje obrazovanje na muzičkim akademijama u Novom Sadu, na Cetinju i u Beogradu. Bend često nastupa sa klavijaturistom i producentom Božidarom Boletom Martinovićem.
Publici su poznati po originalnom repertoaru, koji se, na pomalo eklektičan način, kreće od klasičnih jazz standarda i obrada kompozicija „manuš“ muzike Django Reinhardta, preko modernih fusion jazz i blues kompozicija, do obrada pop i rock hitova. Muzikom pokušavaju spojiti moderan jazz zvuk s ritmovima i motivima svjetske i balkanske tradicionalne muzike, ne koketirajući ni sa jednim od ovih pravaca posebno. Trio je nastupao i snimao sa velikanima svjetske jazz i bluz scene, kao što su Rendy Brecker, Dave Weckl, Bobby Sanabria, Patrick O ‘Leary, Gabrielle Stravelli, Denise Jannah, njemačkim sastavom „Little Wing“, kao i istaknutim regionalnim umjetnicima među kojima su Rambo Amadeus, Ljuba Paunić, Ivan Aleksijević, Zdravko Čolić, Elvir Bandić Banda, Neno Belan, Vlatko Stefanovski…
Trio je takođe nastupao sa Crnogorskim simfonijskim orkestrom i sa španskim dirigentom Ikerom Sanchezom Silvom, svirajući filmsku muziku Ennia Morriconea. Članovi MP tria su takođe imali veoma uspješnu saradnju sa Simfonijskim orkestrom pod vođstvom maestra Roberta Homena iz Zagreba, svirajući muziku iz animiranih filmova Walta Disneya.
U posljednjih godinu dana aktuelni su sa dva singla: prvi je pjesma „Ilirikum“ nastala na motive narodne revolucionarne „Oj đevojko, drugarice“, a drugi je jedinstvena obrada čuvene pjesme „Bambina“ iz 1987. kultne splitske grupe „Đavoli“ na kojoj je gostovao i autor, Neno Belan.
U okviru programa bARS 38. festivala „Barski ljetopis“ predstaviće se koncertom pod nazivom „MP Trio plays Summer Jazz“.

Promocija knjige „Sirup od ogorčevine“ Dragane Erjavšek
2025-07-21
bARS
Ponedjeljak, 21. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Promocija knjige „Sirup od ogorčevine“ Dragane Erjavšek
Moderator: Nikola Nikolić
Dragana Erjavšek (Bar, 1980), crnogorska književnica, književna kritičarka i prevoditeljka, diplomirala je na Filozofskom fakultetu u Nikšiću. Objavila je zbirke poezije – „Horizontala preko bola“ (1996), „Vertikala bola“ (1998) i „Sirup od ogorčevine“ (2025), roman „Otvorena knjiga“ (2008), zbirku književnih prikaza „Nova crnogorska književnost“ (2023), zbirku priča „Ispod glasa“ (2024), kao i prevode monografije „Bar, grad feniks“ Maksima Lutovca i knjige „Ženska mistika“ Beti Fridan.
Poeziju i prozu objavljuje u brojnim domaćim i regionalnim časopisima i zbornicima; književne prikaze objavljivala je u dnevnom listu „Pobjeda“, gdje je radila kao novinarka. Uredila je nekoliko desetina knjiga objavljenih u Crnoj Gori i Srbiji. Prevođena je na engleski, njemački, makedonski i albanski jezik. Bila je selektorka književnog programa 37. Barskog ljetopisa. Zapošljena je u Matici crnogorskoj.
Dobitnica je Treće nagrade na konkursu za najbolju kvir priču u organizaciji NVO „Queer Montenegro“ (2021) i Prve nagrade na regionalnom konkursu za priču inspirisanu Bihorom „Zavičajne staze“ (2022). Kao rezidentkinja Nacionalnog centra za pisanje (National centre for writing) u Uneskovom gradu kulture Noriču (Engleska), u maju 2023. u okviru programa Kreativne Evrope prevodila je knjigu „Unexausted time“ nagrađivane britanske pjesnikinje Emili Beri.
Zavod za udžbenike i nastavna sredstva iz Podgorice za njenu zbirku „Sirup od ogorčevine“ dobio je Specijalno priznanje na Sarajevskom sajmu knjiga 2025. godine.
***
„Gorčina, ili ogorčenost na koju upućuje naslov, čovjekovo je potpuno otvaranje prema realnosti s koje su takođe spale maske. Ogoljena je svakodnevnim ispoljavanjem sitnih nakaznosti koje bespoštedno ranjavaju čovjeka, pa više nema potrebe za ukrivanjem, koje se na kraju svede na predsmrtno cjevčenje lažne nade. Mjesto toga, Erjavšek istura suprotan princip. Njeni se protagonisti ne brane od otrova, već ga pomalo puštaju u sebe, na kašičicu, poput sirupa. Pomalo otvrdnu, možda i otupe, ali zauzvrat i ojačaju. I u tome ima nečeg buntovnog, prije negoli nekakvog kobnog defetizma. Kad protiv lošega više nema borbe u klasičnom, napadačkom smislu, kad ponestane jednosmjernih rješenja, možda tajna upravo leži u totalnom obrtu. U revoluciji spram istrošenih, izlapjelih očekivanja, kojima se kljukamo od malih nogu, dok jednog dana ne osjetimo prezasićenost. Tada je spas – suptilno nam poručuje autorka – moguće pronaći jedino u rasterećujućoj ravnodušnosti, hladnokrvno ukopanoj pred problemom, koliko god nam se isprva činila nedoraslom i banalnom.
Protagonisti pjesama Dragane Erjavšek – ili, preciznije rečeno, njene stihovane proze – odreda su nasukani na hridini što razdvaja taj fatalno sukobljeni dualitet koji većina ljudi nesvjesno uzgaja u sebi: ono što želimo i ono što možemo/imamo. Pritom se on uglavnom ispoljava kod najintimnijih međuljudskih relacija: ljubavnih, prijateljskih, porodičnih. Sve je tu nekako na korak do savršenstva, no ipak isuviše rasuto i nedohvatljivo. Dojučerašnji znaci ljepote urastaju, hlade se, postaju ugarci sagorjelih nakana. Postavlja se pitanje: da li se upravo zametak otrova skriva u okruženju gdje bi morala vladati najjača bliskost? Ubija li nas upravo to pretjerano trenje, koje u početku zavarava toplinom kojom isijava? Da li rascjepi kreću od tih „narcizama malih razlika“ zbog sudbinske upućenosti jednih na druge?
Naravno, ovaj paradoks postoji otkad je svijeta i vijeka, ali ostaje dojam da ga ubrzan način života dovodi do teško zalječivog apsurda. Takva je situacija i s (anti)junacima Dragane Erjavšek. Uvijek ostaju u nekom stadijumu poludovršenosti, ni tamo ni ovamo, a opet grčevito željni sigurnosti, emocionalnog utočišta, ljubavi, zaštitničke prisnosti. Teoretski spremni, ali razroki i hromi u teško savladivoj praksi. Zvuči kao prosede koji olako može otklizati u trivijalnost, patetiku. U smislu da je nemoguće, figurativno rečeno, okrvaviti ruke a istovremeno zadržati neku iole dojmljivu arhitektoniku. Međutim, autorka bira ugao iz kog vješto miri formu i sadržinu, što ishoduje jednim kompletnim djelom, otpornim na raznolike čitalačke prohtjeve.“
(Nikola Nikolić, književnik)

***************
Zanimljivo, iako je u raznim ulogama (kao gošća skupnih večeri, moderatorka ili selektorka književnog programa), Dragana Erjavšek prisutna na „Barskom ljetopisu“ još od 1997, ovo je njeno prvo samostalno autorsko književno veče.

Promocija knjige „Umjetnici svijeta“
2025-07-22
KNJIŽEVNI PROGRAM
Utorak, 22. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Promocija knjige „Umjetnici svijeta“
Branke Bogavac
Moderator: Milun Lutovac

Jedna od najznačajnijih ličnosti crnogorskog i francuskog kulturnog života, Branka Bogavac, premijerno će na 38. „Barskom ljetopisu“ predstaviti svoju novu knjigu „Umjetnici svijeta“, u izdanju Crnogorske akademije nauka i umjetnosti (CANU).
Nakon niza zapaženih knjiga razgovora sa velikanima savremene književnosti, umjetnosti i filozofije, Bogavac u Umjetnicima svijeta donosi svježe i ekskluzivne susrete sa najuticajnijim stvarаocima današnjice – ljudima koji su oblikovali savremenu umjetnost svojim vizijama, stavovima i neponovljivim ličnim pričama.
Ova knjiga nastavlja njenu prepoznatljivu misiju: da kroz intimne, pažljivo vođene razgovore otkrije suštinu umjetničkog stvaranja, bez senzacionalizma, s dubokim poštovanjem prema sagovorniku i riječima koje ostaju.
Branka Bogavac, novinarka, publicistkinja, kulturna radnica i višedecenijska saradnica najuglednijih evropskih časopisa i medija, godinama je bila dopisnica iz Pariza za brojne jugoslovenske i crnogorske publikacije. Autor je više knjiga razgovora koje su postale dragocjeni dokumenti vremena (U sazvježđu velikana, Žene svijeta, Pariški razgovori, Priče iz Pariza…).
Dobitnica je više značajnih priznanja, među kojima i Ordena viteza umjetnosti i književnosti koji joj je dodijelilo Ministarstvo kulture Francuske, kao i Trinaestojulske nagrade i Nagrade za životno djelo Udruženja književnika Crne Gore.
Kroz svoje stvaralaštvo, Branka Bogavac ostaje vjerna ideji da je razgovor – susret duša, i da je najdublja umjetnost ona koja nastaje iz iskrenosti, znanja i ljudske bliskosti.
Veče vodi dr Milun Lutovac, teoretičar umjetnosti, koji će sa autorkom razgovarati o njenom stvaralačkom putu, nezaboravnim susretima i važnosti kulture dijaloga u savremenom svijetu.

„Priča o tome kako sam“
2025-07-23
KNJIŽEVNI PROGRAM
Srijeda, 23. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Veče Petra Pece Popovića
„Priča o tome kako sam“
Moderator: Željko Milović

U srijedu, 23. jula u 21.00 na platou Doma kulture „Vladimir Popović Španac“, biće održano književno veče posvećeno Petru Peci Popoviću, renomiranom novinaru, publicisti i muzičkom kritičaru, pod naslovom „Priča o tome kako sam“.
Petar Peca Popović (rođen 1949. u Beogradu) iza sebe ima više od pola vijeka iskustva u medijima i muzici. Kao dugogodišnji urednik muzičkih časopisa „Džuboks“ i „Rok 82“, i autor kritičkih tekstova za „Politiku“, „Blic“, „Sportski žurnal“ te uređivač emisija na Radio Beogradu i Radio 101, značajno je doprinio afirmaciji jugoslovenske zabavne i rock scene. Po njegovoj ideji održan je i legendarni besplatni koncert Bijelog dugmeta 1977. kod Hajdučke česme, jedan od najvećih koncerata tog doba.
Popović je autor nekoliko knjiga – među njima su Čuvar buvlje pijace, Tragovi u beskraju, Proleća u Topčideru, Biti rokenrol (sa Mihajlom Pantićem), Rokopisi i Cepter buk vorld. Njegove kolumne i intervjui protkani su duhovitim i oštrim stilom, a o njemu se govori kao o „najboljem rok novinaru kojeg smo ikada imali“.
Veče će, uz moderaciju Željka Milovića, donijeće priče iz njegovog života i karijere—od mladalačkih muzičkih otkrića do iskustava sa svjetskim i regionalnim muzičarima. Gostovanje na Ljetopisu će biti jedinstvena prilika da upoznamo osobu čiji su tekstovi i riječi ostavili neizbrisiv trag u regionalnoj kulturi.

„Sjećaš li se Doli Bel“
2025-07-24
POZORIŠNI PROGRAM
Četvrtak, 24. jul u 21.30
Ljetnja scena Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
„Sjećaš li se Doli Bel“
Kamerni teatar 55 Sarajevo

U okviru 38. izdanja festivala „Barski ljetopis“, na Ljetnjoj sceni Doma kulture „Vladimir Popović Španac“ biće izvedena drama „Sjećaš li se Doli Bel“ u režiji Kokana Mladenovića.
Ova emotivna predstava prati priču o prvoj ljubavi, odrastanju i razočaranju u utopijski društveni sistem kroz prizmu sjećanja Sabahudina Zolja, poznatog kao Dino. Drama, zasnovana na tekstu Abdulah Sidrana, donosi složenu i iskrenu refleksiju o prolaznosti, bolu i radosti, osvetljavajući slojeve ličnih i kolektivnih uspomena koje oblikuju naš pogled na svijet.
Predstava je stekla status jedne od najznačajnijih savremenih teatarskih ostvarenja u regionu, višestruko nagrađivana na prestižnim festivalima širom Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Srbije, Crne Gore i drugih zemalja. Prepoznata je po izuzetnoj režiji, scenskom izrazu i snažnim glumačkim ostvarenjima, a publici je ostala urezana kao poseban i dirljiv teatarski doživljaj.
Uloge u predstavi tumače vrhunski glumci: Emir Hadžihafizbegović, Gordana Boban, Admir Glamočak, Feđa Štukan, Davor Golubović, Elma Juković, Enes Kozličić, Tatjana Šojić, Muhamed Hadžović, Sabit Sejdinović, Muhammed Nadarević i Amar Selimović.
Autorski tim čine:
Režija: Kokan Mladenović
Scenografija i kostimografija: Adisa Vatreš Selimović
Kompozicija: Irena Popović
Dramaturg: Vedran Fajković
Inspicijent: Senad Bešić
Producent: Mirza Muzurović

Izložba slika „Konstrukcije“ Autorka: Lidija Nikčević
2025-07-25
LIKOVNI PROGRAM
Petak, 25. jul u 21.00
Galerija „Velimir A. Leković“
Izložba slika „Konstrukcije“
Autorka: Lidija Nikčević

U petak, 25. jula, sa početkom u 21 čas, u galeriji „Velimir A. Leković“, biće otvorena izložba savremene crnogorske slikarke Lidije Nikčević, pod nazivom „Konstrukcije“, u okviru likovnog programa 38. „Barskog ljetopisa“.
Lidija Nikčević (1992, Nikšić) pripada mlađoj generaciji vizuelnih umjetnica koje prepoznatljivo oblikuju savremenu crnogorsku scenu. Školovana je na Fakultetu likovnih umjetnosti na Cetinju, gdje je završila osnovne, specijalističke i magistarske studije slikarstva, a svoje znanje usavršavala je u Slovačkoj i Hrvatskoj, kroz studijske boravke i međunarodne umjetničke rezidencije.
U svojoj umjetničkoj praksi Lidija Nikčević se bavi savremenim urbanim i industrijskim pejzažima, konstrukcijama i arhitektonskim fragmentima, istražujući ih kao simboličke strukture savremenog doba. Njena djela karakteriše stroga kompoziciona jasnoća, ali i senzibilitet prema površini slike, gdje slojevi boje i forme grade osjećaj napetosti između reda i slobode, između konstrukcije i dezintegracije.
Upravo u ciklusu Konstrukcije, koji barska publika ima priliku da vidi prvi put, autorka nudi misaono i vizuelno promišljanje odnosa prostora, materije i identiteta. Umjetnica kombinuje preciznu geometrijsku osnovu sa intuitivnim potezima, brišući granicu između racionalnog i intuitivnog, između arhitekture i apstrakcije.
Nikčević je do sada izlagala u najznačajnijim galerijama Crne Gore i regiona, a njena djela bila su predstavljena i u Austriji, Italiji, Španiji, Hrvatskoj, Srbiji i Slovačkoj. Dobitnica je brojnih nagrada i priznanja, a aktivno djeluje i kao saradnica u nastavi na Fakultetu likovnih umjetnosti na Cetinju.

Kad promatramo predmete ili građevine koje izgledaju kao da počivaju u sebi, naše opažanje na neki poseban način postaje mirno i nijemo. Objekat kojeg opažamo ne nameće nam iskaz, naprosto je tu. Opažanje nam postaje tiho, nepristrasnoj ne poseže za posjedovanjem. S onu je stranu znaka i simbola. Otvoreno je i prazno. Kao da se gleda nešto što se ne da dovesti u središte svijesti. Sad, u tom vakuumu opažanja, u promatraču može iskrsnuti neko sjećanje za koje se čini kao da potječe iz dubine vremena. Gledati objekat sad ujedno znači naslućivati svijet u njegovoj cjelovitosti. Jer tu nema ničega što se ne bi moglo razumjeti. U običnim stvarima svakodnevog života je posebna snaga – čini mi se da to kazuju slike Edvarda Hupera. Mora se samodovoljno dugo gledati da bi ih se vidjelo
Peter Zumthor, Misliti arhitekturu

Estetika i poetika grada su uticale na različita polja umjetnosti: film, fotografiju, poeziju, muziku, slikarstvo. Od utopijskog Kampanelinog Grada Sunca, preko Kalvinovih izmišljenih Nevidljivih gradova do distopijskih, mračnih Metropolisa i Gotama, grad se manifestuje kao protagonist koji odslikava ili projektuje stanje društva i pojedinca u njemu. Bezlična predgrađa, napuštene zgrade i hale, prazne stanice, hladni haustori u savremenoj umjetnosti postaju vizuelne metafore sumornih stanja čovjeka, melanholične atmosfere, metafizičke pustoši i usamljenosti.
Tako grad postaje idealan mizanscen za noar filmove, muzičke spotove novog talasa i američku andergraund poeziju. Velikom korpusu tema u likovnoj umjetnosti koje su našle uporište u različitim aspektima grada pripada i modernistička arhitektura socijalizma. Socijalistička arhitektura bila je zamišljena kao poligon društvene emancipacije. U njoj je apstraktne ideje trebalo prenositi promišljajući vezu prostora i ritma (pojma primarno vezanog za muziku, vrijeme ili prirodu, tj. repeticiju), bez nadovezivanja na tradiciju. Jezik ideologije je preveden u novu arhitekturu koja je postala direktni, materijalizovani odraz ideje o novom čovjeku.
Geometrijski organizovan prostor sa izraženim pravolinijskim ritmom koji odslikava socijalističku ideju o napretku i jednakosti, ritmizirao je ponašanje pojedinca unutar zajednice, predmeta, te arhitekture u cjelini. Stambene blokove, kao specifično jugoslovenski model “usmjerene stambene izgradnje” je karakterisalo maksimalno prostorno ”pakovanje” i optimalna funkcionalnost stanova koji su bili po mjeri socijalističkog čovjeka. Atributi socijalističke estetike: neutralnost, kompromis, samodovoljnost, lako se mogu identifikovati u urbanističkoj matrici novih naselja koja su se sastojala od gigantskih, identičnih, potpuno uniformnih zgrada.
Depersonalizovanost i geometrijska repeticija ovih zgrada koje emituju atmosferu hladnoće i ne-mjesta su motivska polazišta u slikarstvu Lidije Nikčević. Za razumijevanje umjetničinog formalnog i poetskog pristupa ovom motivu treba imati u vidu da je Lidija rođena ranih 90-ih u postindustrijskom gradu Nikšiću čiji vizuelni identitet je dominantno oblikovala takva arhitektura. U protoku vremena, od izgradnje stambenih blokova 60-ih i 70-ih godina prošlog vijeka, do djetinjstva umjetnice i formativnih godina, fabrike su zatvorene, industrijski pejzaž je postao nijemi svjedok propadanja, a fasade stambenih zgrada su počele lagano i neumitno da se krune i da zadobijaju patinu i sraslost sa okolinom koje im je, paradoksalno, dala izvjesnu toplinu, humanost i nostalgičnu ljepotu.
Lidijino prevođenje konstruktivnih elemenata arhitekture na autonomni jezik slike konceptualno je postavljeno na uporištima i slikarskim modelima iz istorije umjetnosti, dobrom poznavanju teorijskih postulata modernstičke arhitekture, a prije svega na ličnom promišljanju i osjećanju slikarstva. Reference na kubizam, neoplasticizam, konstruktivizam i geometrijsku apstrakciju u postupku gradnje slike i njene čvrste kompozicione strukture, a na precizionizam u izboru motiva arhitektonskih i industrijskih kompleksa, uočavaju se u cjelokupnom opusu. Ovim uporišnim tačkama možemo pridružiti kompleksan odnos sa urbanim realizmom, ne u smislu pukog koketiranja sa njim kao retro stilom, već kao sa predstavljačkom strategijom, koji je na autorkinim slikama u službi anticipacije moguće pripovijesti, a ne njene artikulacije i ilustracije.
Lidijine slike nijesu glorifikacija grada i modernističke arhitekture, niti izražavaju žal zbog destruktivne dehumanizacije okruženja. Nije čak od presudne važnosti za posmatrača identifikacija određenog grada, zgrade, fabrike, iako prepoznavanje konkretnog motiva na njenim slikama izazva zadovoljstvo pogleda. Racionalnim, kultivisanim slikarskim postupkom, lišenim gestualnog rukopisa i intuitivnog prepuštanja činu slikanja, umjetnica “konstruiše” slike koje svojom arhitektonikom, kolorističkim harmonizovanjem, repetitivnim ritmom i uravnoteženom kompozicijom stvaraju osjećaj bezvremenosti. Iako je, kao što je već pomenuto, tema grada karakteristična za cjelokupno dosadašnje stvaralaštvo Lidije, u njenom radu se mogu uočiti evolutivna pomjeranja fokusa umjetničkih istraživanja i promjene u egzekuciji. Na ranijim slikama, na primjer Kompozicija I, Blok V, Druga stanica, primjetna je poetizovana atmosfera melanholije i nepomičnost, zamrznutost kadra.
Ritmovane strukture zgrada zauzimaju centralni dio slike (često momumentalnog formata), a svjetlost, bilo da je jasna, dnevna, prirodna, ili prigušena, noćna, od izvora izvan slike, postaje važan konstitutivni element. Figura čovjeka se rijetko pojavljuje, a ako je data, onda je mala, bezlična, okrenuta leđima posmatraču, zagledana u daljinu. Njeno prisustvo daje prostoru metafizičku dimenziju, zagonetnost i nejasnu slutnju mogućeg događaja. Novi radovi, nastali u prethodnih par godina donose formalno-sadržinski pomak. Težište se pomjera na industrijski pejzaž, fabričke hale i gradilišta.
Za razliku od ranijih zamrznutih kompozicija, čiju statičnost i plitku iluziju dubine prostora manifestuje frontalnost motiva, na novim radovima prostor je produbljen. Slika se usložnjava. Dijagonale aseptičnih mašina i mizanscena sugerišu mehaničku dinamiku, pokret, fragmentirani sinhronizovani rad na fabričkoj traci. Kolorit je arteficijalan, a tanki, lazurni nanosi boje, ispod kojih se mjestimično naziru platno i bojeni slojevi stvaraju sablasni osjećaj bestjelesnosti. Radnici postaju figure koje ravnopravno sa tehnicističkim ambijentom definišu prostor.
Umjetnica, u odnosu na ranije ortogonalno koncipirane radove, uvodi novi, sferični geometrijski oblik, naročito vidljiv na šlemovima radnika, koji vizuelno razrađuje kompoziju. U simboličkom smislu, ove slike odražavaju nevidljivi poredak koji, poput perpetuum mobile programira i nadzire automatizovane radnje depersonalizovanih radnika po unaprijed zadatim shemama i pravilima.
Transponujući u polje slike estetske, poetske i duhovne komponente arhitekture i grada, Lidija stvara djela koja u ovom haotičnom i promjenljivom svijetu nude prijeko potrebni red i sklad. Pjesničkim jezikom rečeno, možda nam umjetnica postavlja i pitanje: Umijemo li da čitamo naše gradove, ili u njima samo živimo?
Ljiljana Karadžić, istoričarka umjetnosti
Lidija Nikčević – Biografija
Lidija Nikčević rođena je 1992. godine u Nikšiću. Osnovne i postdiplomske-specijalističke studije slikarstva završila je na Fakultetu likovnih umjetnosti Univerziteta Crne Gore na Cetinju, potom i magistarske studije na istom fakultetu, u klasi profesora Ratka Odalovića. Studijski je boravila u Slovačkoj na Akademiji lijepih umjetnosti i dizajna u Bratislavi kao i na Umjetničkoj akademiji Sveučilišta u Splitu, na slikarskom odsjeku u klasi red. prof. Viktora Popovića. Godine 2023. boravila je na umjetničkoj rezidenciji “Atelierhaus Salzamt” u Lincu (Austrija). Angažovana je kao saradnik u nastavi na Fakultetu likovnih umjetnosti na Cetinju. Dobitnica je brojnih nagrada među kojima su:

2025. – Nagrada “Milunović, Stijović, Lubarda” ULUCG
2021. – Otkupna nagrada za sliku V Međunarodnog bijenala akta “Marko Krstov Gregović”
2015. – Studentska nagrada Opštine Nikšić za izuzetan uspjeh u studiranju
– Godišnja nagrada Fakulteta likovnih umjetnosti Cetinje najboljem studentu studijskog programa Slikarstvo za 2014/2015. godinu
– Plaketa Univerziteta Crne Gore za najboljeg studenta iz oblasti umjetnosti (studijske 2014/2015.)
– Dobitnik Atlas stipendije
2013. – Nagrada Univerziteta Crne Gore za najbolje studente u 2013/2014.
– Dobitnik stipendije CANU
– Nagrada Prijestonice Cetinje za izuzetan uspjeh postignut tokom studija, dodjeljena na Dan oslobođenja Prijestonice

Odabrane samostalne izložbe:

“Construction site”- Moderna galerija, Podgorica, Crna Gora
Artist series, Galerija Pizana Art Space, One&Only Portonovi
”Premiere 66”, Galerija Loggia – Zlatna vrata, Split, Hrvatska
“Ambijent modernog doba” Porto Montenegro, Tivat, Crna Gora
“Estetika urbanog ambijenta” Centar Savremene umjetnosti Crne Gore, Podgorica, Crna Gora
Galerija “Nikola I”, Nikšić, Crna Gora

Odabrane kolektivne izložbe:

Crnogorski likovni salon “13. novembar”, Cetinje, Crna Gora
“Take back the space”, “Ursulinenhoff” kulturni centar, Linc, Austrija
FECIT Grožnjan, Galerija RTS-a, Beograd, Srbija
2023. “Axis Mediterranean” Fakultet likovnih umjetnosti u Malagi, Španija
Hercegnovski zimski likovni salon, Herceg Novi, Crna Gora
“Deus ex machina”, Kolektor, Podgorica, Crna Gora
“Building a new world” Academia Albertina di Belle Arti, Torino, Italija
Festival znanosti “Boje” , Galerija Vasko Lipovac, Split, Hrvatska
“Rad, tekst, kontekst” Stara gradska vijećnica, Split, Hrvatska
“Crtež kao eksperiment” Centar Savremena umjetnosti

Crne Gore, Podgorica, Crna Gora

2017. “Prieskum” Akademija lijepih umjetnosti i dizajna, Bratislava, Slovačka

WEB site: www.lidijanikcevic.weebly.com
Instagram: https://www.instagram.com/lidijanikcevic/

Podaci o slikama:

Blok V / akrilik na platnu / 100×80 cm / 2020
NY / akrilik na platnu / 100×75 cm / 2017
Desert facades / akrilik na platnu / 100×80 cm / 2022
Sandstorm / akrilik na platnu / 110×70 cm / 2025
Factory / akrilik na kartonu / 100×70 cm / 2022
Int-Ext / akrilik na platnu / 80×60 cm / 2022
Stairs / akrilik na platnu / 80×90 cm / 2023
Lights / akrilik na platnu / 100×80 cm / 2023
Welder / akrilik na platnu / 80×80 cm / 2023
Second station / akrilik na platnu / 100×75 cm / 2017
Light on / akrilik na platnu / 100×85 cm / 2016
Composition I / kombinovana tehnika 50×30 cm / 2016
Composition II / kombinovana tehnika / 50×30 cm / 2016
Workers / akrilik na platnu / 130×100 cm / 2023
Bricks / akrilik na platnu / 130×100 cm / 2022

Koncert: Zima sings pop music
2025-07-27
bARS
Nedelja, 27. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Koncert: Zima sings pop music
Hor „Zima“ je formiran 2015. godine u Baru. Trostruki je laureat međunarodnog takmičenja horova u Herceg Novom (srebrna i bronzana nagrada). Bili su učesnici festivala „Barski ljetopis“, „Živa ulica“ i Božićnog festivala „Dukley Gardens“, susreta horova na Cetinju 2023. godine i festivala „Mokranjčevi dani“ u Negotinu 2024. godine, gdje su dobili Specijalnu povelju za izvođenje muzike Sergeja Tanejeva. Dobitnici su Zlatne plakete Međunarodnog festivala horova u Kikindi. U okviru manifestacije „Niške horske svečanosti“, hor je prošle godine osvojio nagradu za koherentno izvođenje crnogorske horske muzike.
Horom „Zima“ rukovodi mr Varvara Loyko, dirigentica, pjevačica, kompozitorka i tekstopisac. Od predškolskog uzrasta bavila se pjevanjem, završila je dječiju umetničku školu „A. Rubinstein“ u rodnom Tomsku, u Sibiru. Bila je laureat i pobjednik regionalnih i gradskih takmičenja. Hor muzičke škole čiji je bila član, laureat je međunarodnih takmičenja u Riva Del Gardi (Italija) i Budimpešti (Mađarska). Diplomirala je na horskom odsjeku Tomskog regionalnog koledža za kulturu i umjetnost 2004. godine. Nominalni je stipendista Fondacije „V. Potanin“. Uporedo sa karijerom u klasičnoj muzici, bila je pjevačica, kompozitorka i tekstopisac ruskih rock bendova „Bonus track“, „Katafote“ i „Varja i Žirafe“, a po dolasku u Crnu Goru bila je uključena u međunarodni projekat elektronske rock muzike „Varezhki“. Diplomirana je profesorica engleskog jezika od 2006, a od 2021. godine magistar jurisprudencije. Od 2015. godine je direktor horskog studija ZIMA u Baru, od juna 2022 specijalista inovacionog predškolskog muzičkog vaspitanja po sistemu V. Brainina. Organizator je festivala duhovne muzike „Ekumenika“ i više umjetničkih izložbi i srodnih događaja.
Iako su u deset godina postojanja postali regionalni poznati po izvođenju duhovnih i kompozicija klasične muzike, u okviru programa bARS, po prvi put u karijeri će se Hor „Zima“ predstaviti cjelovečernjim koncertom pop-rock muzike. Na programu će biti pjesme stranih, domaćih i regionalnih izvođača, od čega će neke biti premijerno izvedene u horskoj varijanti.

Autorsko veče Miodraga Majića
2025-07-29
KNJIŽEVNI PROGRAM
Utorak, 29. jul u 20.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Autorsko veče Miodraga Majića
Moderatorka: Maja Simović
U Utorak, 29. jula u 20.00 na platou Doma kulture „Vladimir Popović Španac“ biće upriličeno autorsko veče jednog od najistaknutijih savremenih pisaca i pravnika regiona, Miodraga Majića.
Rođen 17. novembra 1969. godine u Beogradu, Majić je sudija Apelacionog suda u Beogradu, doktor krivičnog prava i učesnik izrade ključnih zakona o krivičnom postupku i međunarodnoj pravnoj pomoći. Predaje na Pravnom fakultetu u Beogradu i Univerzitetu Union, piše kolumne o pravdi, korupciji i nezavisnosti prava, a svoj angažman prenosi i kroz književnost.
Njegova prva zbirka priča U ime naroda (2019) nastala je iz bloga „Blog sudije Majića“, a zatim je uslijedilo nekoliko zapaženih romana: Deca zla (2019), uspješan krimi-triler koji i dalje osvaja čitaoce, Ostrvo pelikana (2020), koji otvara filozofsko-psihološka pitanja političke i društvene klime, te Rudnik (2022), introspektivni roman o sjećanju, istini i unutrašnjem rasulu protagonista.
Majićeva proza nosi autentičan književni pečat: spoj pravničkog znanja, društvene kritike i uzbudljive pripovjedačke vizije, dopunjene hrabrošću da se dotakne naglašenih i često kontroverznih tema. Najnovija knjiga, Rudnik, dodatno je potvrdila njegovu reputaciju jednog od najčitanijih i najuticajnijih savremenih romana u regionu .
Uz moderiranje Maje Simović očekuje nas razgovor o odnosu pravde i književnosti, procesu pisanja i mjestima gdje se fikcija i stvarnost prepliću, te o pitanjima koja odjekuju u njegovim djelima – od kriminalnih misterija do pitanja moralnosti u sudnici i u spisima savremenog društva.

Koncert 4 tenora
2025-07-29
MUZIČKI PROGRAM
Utorak, 29. jul u 21.30
Ljetnja scena Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Koncert 4 tenora

U utorak, 29. jula, na Ljetnjoj sceni Doma kulture „Vladimir Popović Španac“, u okviru muzičkog programa 38. „Barskog ljetopisa“, nastupiće 4 Tenora – sastav koji čine četvorica etabliranih vokalista: Đani Stipaničev, Marko Pecotić, Filip Hozjak i Vladimir Garić.
Poznati po originalnoj interpretacijama domaćih i stranih evergreen pjesama, kao i klasičnih kompozicija, Tenori uspješno povezuju različite muzičke stilove – od šansona, mjuzikla i popa, do rocka i opere – i time osvajaju publiku svih generacija. Njihovi nastupi, osim upečatljivih glasova, prepoznati su i po atmosferi bliskoj publici.
Od svog osnivanja 2016. godine, 4 Tenora ostvarili su niz zapaženih koncerata širom regiona, osvojili su brojne nagrade publike na festivalima dalmatinske šansone u Šibeniku i objavili više izdanja, među kojima su koncertni albumi iz Cibone i sa Tvrđave sv. Mihovila.
Repertoar čine arije poput „Nessun Dorma“ i „O Sole Mio“, ali i popularne pjesme regionalne muzičke scene, među kojima su „Vilo moja“, „Cesarica“, „Golubovi“ i brojne druge. Posljednjih godina publiku su iznenađivali i novim autorskim numerama, među kojima je najnovija pjesma „Nespretan na riječima“ iz 2025. godine.
Nastup u Baru dio je njihove ljetnje turneje kojom obilježavaju deset godina zajedničkog rada, a koncert najavljuju kao veče raznovrsnih melodija i vokalnog sklada.

Promocija antologija crnogorske narodne proze u izdanju Matice crnogorske
2025-07-30
KNJIŽEVNI PROGRAM
Srijeda, 30. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Promocija antologija crnogorske narodne proze u izdanju Matice crnogorske
Moderator: Radomir Rašo Petrić

U srijedu, 30. jula u 21.00 na platou Doma kulture “Vladimir Popović Španac”, u okviru književnog programa 38. „Barskog ljetopisa“, biće promovisane četiri renomirane antologije crnogorske usmene proze, objavljene u izdanju Matice crnogorske.
Riječ je o ponovnom izdavanju dviju legendi – Vilina gora i Vatra samotvora, te anthologijskih izdanja narodne proze Kad je sve zborilo (basne) i Potopno vrijeme (priče), sve priređene od strane Radoja i Danila Radojevića. Ove knjige otvaraju novu biblioteku „Crnogorska narodna književnost“, nastavljajući tradiciju očuvanja i prezentacije bogate usmene baštine.
Antologije čuvaju autentičnost izgovora – prvi put uključene su crnogorske abecedne posebnosti (ś, ź), a priče su obogaćene objašnjenjima i fusnotama kako bi bile pristupačnije savremenoj publici. Predgovori urađeni od strane braće Radojević nose i naučni i emotivni ton, otvarajući sižee naroda kroz historijske i socijalne perspective.
Na promociji će moderator Radomir Rašo Petrić razgovarati sa predstavnicima Matice crnogorske o značaju ovih antologija i njihovoj ulozi u edukaciji novih generacija. Poseban osvrt biće na jezične i kulturne specifičnosti sadržaja, poput očuvanja riječi i motivskih varijanti iz različitih krajeva Crne Gore.
Ova promocija je prilika da publika „Barskog ljetopisa“ učestvuje u jedinstvenom kulturnom događaju koji, kroz autentične narodne tekstove i baštinu, osvježava narodno pamćenje i jezičku tradiciju.

Koncert: Grimm plays 80’s (unplugged)
2025-07-31
bARS
Četvrtak, 31. jul u 21.00
Plato Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
Koncert: Grimm plays 80’s (unplugged)
Barska rock grupa „Grimm“ nastala je 1999. godine i iza sebe ima dva objavljena albuma („Neomeđeni“ 2008, „Iza tišine“ 2016) i jedan koji je u fazi izdavanja („Između svjetova“, 2025).
Koncertno je aktivan dugi niz godina u različitim formacijama i ostavio je poseban trag u muzičkom stvaralaštvu Crne Gore. Muzička slika varira između gothic i klasičnog rocka, sa raskošnim orkestracijama i preplitanjem glasova Nebojše Đukanovića (muzika, tekstovi, vokal, gitara, klavijature) i Ivane Janković (vokal). Pored njih, u grupi su Marko Mirković – bass, Željko Samardžić – bubnjevi i Veljko Ivanović – gitara.
Specifičan vid muzičkog izražavanja članova benda su unplugged svirke, a u okviru programa bARS na „Barskom ljetopisu“ predstaviće se specifičnim, premijernim koncertom „Grimm plays 80’s (unplugged)“. Za ovu priliku, nastupiće kao trio: Đukanović, Janković, Ivanović, a izvešće prearanžirane hitove pop i rock muzike osamdesetih – numere sastava Eurithmics, Davida Bowiea, Paul Younga, Billy Idola i mnogih drugih.

„Hasanaginica“
2025-08-02
POZORIŠNI PROGRAM
Subota, 2. avgust u 21.30
Ljetnja scena Doma kulture „Vladimir Popović Španac“
„Hasanaginica“
CZK Tivat
Režija, adaptacija, izbor muzike i scenski pokret: Jagoš Marković
Tekst: Ljubomir Simović
Uloge: Kristina Obradović, Branimir Bane Popović, Anita Mančić, Aleksandar Srećković Kubura, Sandra Bugarski, Momčilo Otašević, Emir Ćatović, Mišo Obradović, Miloš Pejović, Nebojša Kundačina.
“Hasanaginica” je trinaesta pozorišna produkcija CZK Tivat premijerno odigrana 15. jula 2015. godine. Još jedna uspješna drama, antička tragedija, smještena u mentalitet naših prostora, predstavljena kao DNK naše tuge, bola, patnje, gnijeva i nepravde.
“Hasanaginica je DNK sveg našeg bola, naše tuge i naših ljubavi. Ovo je prava antička tragedija stavljena na naše prostore i u naš mentalitet, a ovo što smo mi pokušali napraviti je omaž tom velikom dramskom djelu i njegovoj neprolaznoj ljepoti“, govorio je Jagoš Marković.
U predstavi igraju Kristina Obradović, Branimir Popović, Anita Mančić, Sandra Bugarski, Nebojša Kundačina, Aleksandar Srećković, Mišo Obradović, Momčilo Otašević, Emir Ćatović i Miloš Pejović.

Izložba fotografija „Nasmijana Topolica“
2025-08-03
bARS
Nedjelja, 3. avgust u 20.00
Trg Vladimira i Kosare
Izložba fotografija „Nasmijana Topolica“

Izložba fotografija na gradskom trgu / korzu karakteristična je za program bARS od samog nastajanja ovog segmenta manifestacije „Barski ljetopis“.

Ovoga puta, na Trgu Vladimira i Kosare, 3. avgusta biće prikazana izložba „Nasmijana Topolica“ koju je osmislio i realizovao Željko Milović, selektor bARSa, uz desetak prijatelja – žitelja Stare Topolice.

Stara Topolica je kolokvijalan naziv za skup zgrada urbanog centra Bara iz sedamdesetih, podignutih oko tri ulice, oivičenih morem i magistralom (danas Ulica Jovana Tomaševića), te zgradom Carine i Trudbeničkim barakama kod Madžarice. Taj kompleks zgrada je na izložbi prikazan na sasvim nesvakidašnji način – porodičnim i ličnim fotografijama stanovnika koji su se u periodu 1970-79. slikali na ulicama i na taj način postali svjedoci vremena: nastajanja/nestajanja čitavih gradskih cjelina, ali i osmjeha koji su bili zaštitni znak u gradu „u kome su se svi poznavali“.

Izložba skulptura „Lice feruma“ Autor: Rajko Sušić
2025-08-04
LIKOVNI PROGRAM
Ponedjeljak, 4. avgust u 21.00
Galerija „Velimir A. Leković“
Izložba skulptura „Lice feruma“
Autor: Rajko Sušić
U ponedjeljak, 4. avgusta, sa početkom u 21 čas, u galeriji „Velimir A. Leković“ biće otvorena izložba skulptura Rajka Sušića, pod nazivom „Lice feruma“, u okviru likovnog programa 38. „Barskog ljetopisa“.
Rajko Sušić (1971, Nikšić) diplomirao je i magistrirao vajarstvo na Fakultetu likovnih umjetnosti na Cetinju, u klasi profesora mr Pavla Pejovića. Dobitnik je više nagrada za skulpturu, učesnik brojnih likovnih kolonija, a pedagoški radi u Nikšiću, gdje živi i stvara.
Sušićev skulptorski izraz karakterišu simboličko-alegorijske figure snažnog ekspresivnog naboja, izvedene u raznim materijalima, pri čemu se posebno izdvaja njegov rad u metalu. Kroz tehniku asamblaža i ready-made pristupa, koristi odbačene djelove mašina, alatki i industrijskih fragmenata, koje sa preciznim osjećajem za formu pretvara u originalne skulpturalne cjeline.
Izložba „Lice feruma“ predstavlja presjek njegovih najnovijih radova, u kojima se istražuju odnosi između industrijskog nasljeđa, identiteta i čovjekove prisutnosti u tehnološkom dobu. Kritičar Aleksandar Čilikov ističe da Sušićeva djela posjeduju izuzetnu energiju, izražajnost i duboke simboličke poruke, te da zavređuju pažnju i izvan granica zemlje.
Otvaranje izložbe biće prilika da publika „Barskog ljetopisa“ zakorači u autentičan, sirov, ali promišljen skulpturalni svijet jednog od najzanimljivijih savremenih vajara Crne Gore.
SUŠIĆ RAJKO
BIOGRAFIJA
Sušić Rajko rođen 29.01. 1971.god u Nikšiću. Diplomirao vajarstvo u klasi prof. mr. Pavla Pejovića 1997. God. Magistrirao u klasi prof. mr. Pavla Pejovića 2008. God. Dobitnik više nagrada za skulpturu. Učesnik više umjetničkih kolonija. Stekao licencu za bavljenje pedagoškim radom. Zaposlen u školi Mileva Lajović Lalatović u Nikšiću. Izlagački aktivan. Živi i vaja u Nikšiću.
Adresa:
Jakova ostojića 22/9, 81400 Nikšić
Tel: 067 504 533
Email: rajko.susic@yahoo.com
https://www.behance.net/sculpture-rajkosusic

GRUPNE IZLOŽBE

– Berane, galerija „Šudikova“
– Podgorica, „Galerija Akademskog Kulturnog Centra“
– Nikšić, „Galerija Nikola l“
– Beograd, Cetinje, Bijenale studentskog creteža
– Bijlenale minijature, Gornji Milanovac
– Trebinje, „Muzej Hercegovine“
– Nikšić, „Galerija Nikola l“
– 1998. – 2000. – Gornji Milanovac, lV, V i Vl Bijenale umetnosti minijature
– Nikšić, Recikl Art Fest
– Bijlenale minijature, Gornji Milanovac
– Podgorica, Galerija „Kruševac“ Mlada Crnogorska Umjetnost
– Herceg Novi, Hercegnovski Zimski Salon
– Podgorica, Dvorac Petrovića „ Ka skulpturi“
– Bijlenale minijature, Gornji Milanovac
– Bar, „legenda o Gvožđu“
– Zaječar, Narodni muzej
– Tivat, Galerija letnjikovca „Buća“, Ženi
– Nikšić, „Galerija Nikola l“
– 2006.- 2007. – 2008. Danilovgrad, Savremena Crnogorska Skulptura
– Nikšić, „Galerija Nikola l“, Nikšićki likovni salon
– Savremena crnogorska skulptura, Danilovgrad,
– Savremena crnogorska skulptura, Danilovgrad, Budva.
– Savremena crnogorska skulptura, Danilovgrad;
– Casa Borsani, Cirih;
– Božićna izložba nikšićkih autora, Dvorac Kralja Nikole, Nikšić;

2012., 2013., 2014. – Savremena crnogorska skulptura, Danilovgrad;

– Galerija letnjikovca Buća, Centar za kulturu Tivat
– „Od De Kirika do Meštrovića“, Galerija Narodnog muzeja, Zaječar
– Mali format, JU“muzeji, Galerija i biblioteka“, Budva
– Galerija Matice srpske, Društva članova u Crnoj Gori, Podgorica
– Savremena crnogorska skulptura, Danilovgrad;
– Mali format, JU“Muzeji, Galerija i biblioteka“, Budva
– Summer 2015, Sentido, Galerija hotela Tara, Budva
– Savremena crnogorska skulptura, Danilovgrad
– Podgorica, Galerija Art, Likovni pedagozi Crne Gore
– Nišić, Dvorac kralja Nikole, Nikšićki stvaraoci

2019.—Savremena crnogorska skulptura, Danilovgrad
2020.—Drugo internacionalno bijenale “Golub i cveće Milana Besarabica“ , Veliko Gradiste , Srbija.
2020 – on line “The Bridge“ International Contemporary Art Exhibition, https://www.artsteps.com/view/5f50c132dc78ee3346ac7ab4?fbclid=IwAR3KRvN1-UdbMS7ONQewPNP27ksBPkiRNulyCoBvSHwt8D2gy85yIT45Q6I

2021 – Podgorica, Srpska kuća, Srpski likovni sabor
2022-Mali format, JU”Muzeji,Galerija I biblioteka” Budva
2022-Savremena crnogorska skulptura , Danilovgrad
2023 –„Hercegnovski Zimski Salon“ , galerija Josip Bepo Benkovic , Herceg Novi
2023 -Savremena crnogorska skulptura , Danilovgrad
2023- Medjunarodna izlozba u organizaciji “Fokus Europa “ ,Veliko Gradiste , Srbija.
2024-Sretenjska likovna izlozba , Srpski likovni sabor , Srpska kuca ,Podgorica .
2024- MSUCG , Dvorac Petrovica , “Pejzaž koji nas posmatra “ ,04.06 2024. God Podgorica .
2024-JU Umjetnička Kolonija Danilovgrad , XVII tradicionalna likovna izlozba , “Savremena crnogorska skulptura “.
2024.- Monastir International Festival of Plastic Arts – Tunisia .
2024.-International sumit of art and culture patronage municipality , Veliko Gradiste .

–Izlozba “Magic garden” , RUBIX festival , Porto Montenegro , Tivat .
– KIC Budo Tomovic Podgorica , u organizaciji Palestinske Ambasade ,”Palestina kroz crnogorske oci “ .

SAMOSTALNE IZLOŽBE

– Herceg Novi, Galerija Vojske Jugoslavije
– Mojkovac, Galerija Kulturnog centra
– Oslo , Norway, Bogstad Galery
– Bergen, Norway, „Galery 3,14“
– Zaječar, Galerija Narodnog muzeja
– Budva, Galerija JU “Muzeji, Galerija i biblioteka“ Budva
– Tivat, Galerija letnjikovca Buća, Centar za kulturu Tivat

2018.- Budva , hotel „Adrija „

–Galerija Buca ,Tivat
–Art- design galery , A&A interior , „Lica ferruma „ , Aqua Resident Porto Montenegro ,Tivat .
– Galerija Narodnog muzeja Zajecar , „ Prelazi“.

NAGRADE

– Nagrada Studentskog Kulturnog Centra za skulpturu
– Nagrada FLU Cetinje za skulpturu
– Prva nagrada na izložbi „Mlada Crnogorska Umjetnost“
– Nikšićki likovni salon, nagrada za Skulpturu
– International bienale „Pigeon and flowers by Milan Besarabic“

-For the best work art voted by other participants.-Nadrada saziva za najbolje umjetnicko djelo
2021 – Prva nagrada, Srpski likovni sabor Podgorica, Srpska kuća

– Monastir International festival of Plastic Arts-Tunisia ,20th SessionJune 2024.

ATTESTATION OF EXCELENCE , Director, Award – As a result of the an artistic sculpture that won everyane,s administration . Specijalna nagrada festivala za .
SKULPTURE IZVEDENE U PROSTORU

– Danilovgrad, „Torzo“, Centar za kulturu.
– Spuž, „Muški torzo“, Spuški mlin.
– Nikšić, „Bik“, Sindikalni dom Željezare Nikšić.
– Petrovac, „Lasta“, Hotel Castellastva .
– Tivat, „Jato“, Trg od kulture.
-Kotor, stari grad . „Štrik “.

2023.- Podgorica , ”Slutnja” , poslovni centar – Kerber , (privatna kolekcija).
2024.- Niksić , “ Spomen česma “ – kupaliste Krupac .

Podgorica “ Korona “ – park RTCG .

Naziv izložbe je , “LICA FERUMA”.

“Bezimena ” 2022.god. 22*28*170 cm , željezo -drvo
“Prasak” 2018. god. 38*28*40 , vareno željezo
“Klica ” 2020.god. 28*30*40 , kovano željezo
“Bomba” 2005.god. 27*15*40 , vareno željezo
“Brka” 2024.god 33*38*45 , vareno željezo

6, “Korazija III 2020.god. 33*33*45 , kovano i vareno željezo

” Jahač ” 2012.god 70*58*56 , kovano i vareno željezo
“IKAR ” 1998-2017 god. 58*140*170 , kovano i vareno željezo

“TREJD MARK” 2015.god. 28*33*50 , kombinovana tehnika
“0,7 KW” 2012 . god. 40*65*78 , kovano i vareno željezo
“VERIKALA I ” 2005.god 70*100 ,reljef , kovano i vareno želj.
” VERTIKALA II ” 2005.god. 35*100 , reljef , komb. tehnika

13.”KORAZIJA II” 2018. god. 38*40*140 , kovano i vareno željezo
14.”SAMOKOVKA ” 2016.god. 64*28*45 ,komb. tehnika

“JEZGRO” 2019.god. 80*70*200 ,kovanoi vareno željezo

“Rajko Sušić je vajar u punoj stvaralačkoj zrelosti. Iza njega je ozbiljno iskustvo dvostrukog karaktera: lično, istraživačko, stvaralačko i iskustvo vremena koje se nametnulo kao breme činjenica, pojava i kretanja u našoj umjetničkoj praksi. Ikonografska osnova njegovih skulptura prilično je jednostavna, te dosta neodređena u rasponu između figurativnog, asocijativnog i apstraktnog. Simbioza konkretnog i apstraktnog i ravnoteža likovnih elemenata u funkciji su gradnje skulpture…”
Mr Milivoje Babović
“…Interesantan je i tehnički tretman izrade Sušićevih simboličko-alegorijskih i ekspresivnih figura. I pored korišćenja raznih materijala-kamen, poliester.., čini se da umjetnik posjeduje posebnu sklonost ka radu u metalu gdje se kombinacijom niza tehničkih intervencija uz, kao rezultata korišćenja iskustava READY MADE-a i asamblaža, upotrebu odbačenih djelova starih mašina i alatki znalački koncipira planirana trodimenzionalna skulptoralna forma. Stručna i kritička analiza Sušićevog skulptorskog opusa svakako zaslužuje mnogo širi kontekst razmatranja od konvencionalno uskog okvira sadržaja kataloškog komentara. Ne treba sumnjati da će energija, ekspresivan naboj, simboličko-alegorijske poruke i želja Rajka Sušića za istraživanjem na polju skulpture zainteresovati visokocivilizovanu publiku i relevantnu umjetničku kritiku u dalekoj Norveškoj. Biti će to podsticaj i priznanje ne samo jednom mladom i ozbljnom autoru već i umjetničkoj kulturi zemlje kojoj pripada”.
Aleksandar Čilikov
